Справа № 445/976/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 445/976/22 пров. № А/857/17080/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Заверухи О.Б.,

за участю секретаря судових засідань Гриньків І.С.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Золочівського районного територіального центр комплектування та соціальної підтримки на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2023 року (головуючий суддя: Сивак В.М., місце ухвалення - м. Золочів, дата складення повного тексту судового рішення 18.08.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золочівського районного територіального центр комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративного правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 19.07.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 17 від 11.07.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. Лише після доведення вини відповідними доказами відповідач мав право притягати позивача до відповідальності. Таким чином, відповідач, не маючи доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, притягнув його до відповідальності, не виконавши при цьому вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2023 року позов задоволено.

Постанову начальника Золочівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Марусина П.В. № 17 від 11.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100,00 грн - скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, посадовою особою, уповноваженою на розгляд справи, були встановлені усі обставини справи та зібрані усі докази, які підтверджували наявність в діях позивача адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Зокрема, позивач, у порушення п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як відповідальна особа, не виконав у повному обсязі розпорядження начальника першого відділу Золочівського РТЦК та СП від 17.06.2022 № 2139 про оповіщення військовозобов`язаних та забезпечення їх прибуття в термін до 23.06.2022 о 10 год. 00 хв. в Золочівський РТЦК та СП.

Позивач, 18.12.2023 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також, просив розгляд справи проводити без його участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови № 17 від 11.07.2022, начальником Золочівського РТЦ та СП полковником ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, зокрема, у тому, що ним не було виконано належним чином у визначені строки розпорядження начальника першого відділу Золочівського РТЦК та СП щодо оповіщення військовозобов`язаних працівників підприємства та забезпечення їх прибуття за викликом РТЦК та СП у визначені в розпорядженні строки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наказом дирекції підприємства на позивача не було покладено обов`язку щодо виконання розпорядження Золочівського РТЦК та СП за вих. № 2129 від 17.06.2022 та не було ознайомлено з таким наказом, а відтак останній не може нести відповідальність за невиконання цього розпорядження, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 210-1 КУпАП).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 210-1 КУпАП).

Статтею 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, визначено обов`язки підприємств, установ і організацій щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 21 цього Закону, підприємства, установи і організації зобов`язані:

сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки України у їхній роботі в мирний час та в особливий період;

забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що начальником Золочівського районного територіального центр комплектування та соціальної підтримки, видано розпорядження за вихідним номером 2129 від 17.06.2022 про здійснення оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в підприємстві про їх виклик до Золочівського РТЦК та СП та забезпечити їх прибуття 23.06.2022 о 10 год, про результати виконання розпорядження поінформувати до 23.06.2022, це розпорядження скеровано на виконання директору ТзОВ «Електроконтакт Україна» (а. с. 10-26).

На виконання цього розпорядження генеральним директором ТзОВ «Електроконтакт Україна» Гаврильчиком А.В. видано наказ № 2/З-22 від 21.06.2022, згідно якого, на начальника з персоналу ОСОБА_3 покладено обов`язок із вжиття заходів щодо оповіщення працівників, зазначених у розпорядженні від 17.06.2022 № 2129 начальника Золочівського РТЦК та СП та прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строки, вказані у розпорядженні. Контроль за виконанням наказу залишено за дирекцією товариства (а. с. 27).

Про результати виконання вказаного вище розпорядження, генеральним директором «Електроконтакт Україна» 27.06.2022, повідомлено Золочівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, що підтверджується відповідним інформаційним листом від 27.06.2023 № 251з/22 (а. с. 28).

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки наказом ТзОВ «Електроконтакт Україна» № 2/З-22 від 21.06.2022 на ОСОБА_1 не було покладено обов`язку щодо виконання розпорядження Золочівського РТЦК та СП за вих. № 2129 від 17.06.2022 та відсутні докази про ознайомлення його з цим наказом, позивач не може нести відповідальність за невиконання цього розпорядження, що у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в оскаржуваній постанові відповідачем притягнуто позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Разом з тим, до матеріалів справи не додано жодних доказів того, що позивач протягом 2022 року вчиняв порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та притягався до адміністративної відповідальності за ст. 201-1 КУпАП, що на думку суду апеляційної інстанції є окремою правовою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, а тому така підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Таким чином, апеляційна скарга Золочівського районного територіального центр комплектування та соціальної підтримки не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 268, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Золочівського районного територіального центр комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, а рішення Золочівського районного суду Львівської області від 14 серпня 2023 року у справі № 445/976/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
О. Б. Заверуха
Повне судове рішення складено 28.12.2023.