Справа № 560/19127/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

02 січня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на її звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою та необхідними документами для видачі їй посвідчення члена сім`ї зниклого безвісті військовослужбовця отримала відмову у видачі такого, у зв`язку з чим позбавлена права на користування гарантіями та пільгами, які передбачені законодавством України.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року позовну заяву залишено без розгляду

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що є неналежним відповідачем, оскільки рішення про видачу посвідчення зниклого безвісті під час проходження військової служби приймає та видає ІНФОРМАЦІЯ_3. Звертає увагу на те, що відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач разом із заявою не подала усіх документів, які необхідні для прийняття рішення про видачу посвідчення на право користування пільгами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_2 є військокослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира від 04.03.2022 №48.

Відповідно до сповіщення сім`ї №11 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.02.2023 №1276, солдат ОСОБА_2 , 1982 р.н., під час ведення бойових дій безвісти зник 17 лютого 2023 року поблизу н. п. Бахмут, Донецької області.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 видане Грузевицькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис №02.

13.09.2023 позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про видачу їй та дітям посвідчення за зниклого безвісти під час проходження служби чоловіка, солдата в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якої додала: копію сповіщення про факт зникнення безвісти, копію матеріалів розслідування, копію витягу із наказу командира в/ч, копію витягу з Єдиного реєстру осіб зниклих безвісти за особливих обставин, копію свідоцтва про одруження, копію паспорта, копію свідоцтва про народження дітей, фото 3х4.

Відповідно до повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.09.2023 № 5427, за результатом розгляду заяви щодо видачі посвідчення на право користування пільгами, що передбачене постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 №379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби», повідомлено, що відповідно до роз`яснень директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 29.05.2023 №423/3103 та телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.06.2023 №8/1/4931 підставою для видачі посвідчення членам сімей військовослужбовців, які зникли безвісти можуть бути надані одночасно: витяг з наказу про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (установи) як такого, що визнаний судом безвісно відсутнім; рішення суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім чи оголошення його померлим; сповіщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком № 37 до Інструкції 280.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України від 20.12.91 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 2 Закону № 2011-XII встановлено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Статтею 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.93 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) визначено, що його дія поширюється на сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Відповідно до пункту 13 статті 14 Закону №2011-XII, особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби №379 установлено, що посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі - посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2.

Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий територіальним центром комплектування та соціальної підтримки; дітям військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, посвідчення видаються після досягнення ними 7-річного віку; дітям, які не досягли цього віку, передбачені законодавством пільги надаються на підставі довідки, що видається одному з членів сім`ї військовослужбовця.

З аналізу викладених норм вбачається, що в разі зникнення безвісти військовослужбовця під час проходження військової служби, члени сімей військовослужбовців мають право на пільги, гарантії та компенсації, а також на отримання посвідчення на право користування пільнами членів сімей військовослужбовців.

При цьому постанова № 379 не має розширеного тлумачення підстав, як для видання так і відмови у видачі посвідчення, окрім як загибелі (смерті) чи пропажі безвісти під час проходження військової служби військовослужбовця.

Таким чином визначальним є проходження військовослужбовцем військової служби та настання в даний проміжок часу відповідної події, як то загибелі (смерті) чи пропажі безвісти.

Відповідно до розділу 6 наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України" №280 від 15.09.2022 (Далі - Інструкція № 280), у разі загибелі (смерті), захоплення в полон або заручником, а також інтернування в нейтральній державі або зникнення безвісти військовослужбовця, командир військової частини зобов`язаний організувати не пізніше наступного після загибелі (смерті), захоплення в полон або заручником, а також інтернування або зникнення безвісти військовослужбовця дня повідомлення засобами зв`язку та письмово керівника районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї (близьких родичів) військовослужбовця, дату і причину його загибелі (смерті), обставини захоплення в полон або заручником, а також інтернування або зникнення безвісти.

Відповідно до п. 15 Інструкції № 280, районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки на підставі одержаного сповіщення командира військової частини зобов`язаний протягом семи днів після його отримання вручити сім`ї (близьким родичам) загиблого (померлого), захопленого в полон або заручником, а також інтернованого або зниклого безвісти військовослужбовця сповіщення сім`ї (додаток 37), а також висловити їм співчуття, проінформувати щодо установлених законодавством пільг, роз`яснити порядок подання документів для призначення пенсії (допомоги) та інших виплат членам сім`ї військовослужбовця.

На виконання вказаних вище приписів, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено сповіщення сім`ї №11 зниклого безвісти №1276 від 24.02.2023.

Оцінюючи надані ІНФОРМАЦІЯ_3 документи, що були передані ІНФОРМАЦІЯ_3 , для отримання відповідного посвідчення, суд враховує, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно витягу з наказу про результати службового розслідування від 18.03.2023 №5755, 17.02.2023 безвісти зник солдат ОСОБА_2 при виконанні службових обов`язків, поблизу м. Бахмута, Донецької області

Також, внесено кримінальне провадження до ЄРДР за №0000034 від 21.02.2023 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 ККУ про зникнення безвісно ОСОБА_2 виконанні бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 7, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація заяви: № 10317 від 24.07.2023 Бахмутським районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області; відомості про кримінальне провадження: № 0000034 від 21.02.2023; інформація про обставини: зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), особа рядового або начальницького складу (наприклад - поліцейський, детектив, військовослужбовець, прокурор), найменування територіального органу, який проводить розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин: Бахмутський районний відділ поліції ГУНП в Донецькій області; дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин: 01.09.2023.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.

Разом з тим, відповідно до абзаців 2,3 пункту 4.16 Наказу Міністерства оборони України Про затвердження Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України від 31.12.2014 №937, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року №379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби".

Облік, видача та списання бланків посвідчень і листів талонів покладаються на посадових осіб обласного ТЦКСП.

З огляду на вищенаведене, в даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_3 уповноважений розглянути заяву позивача у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 1993 року № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби", у зв`язку з чим позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_3 є необґрунтованими та безпідставними, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 , посвідчення члена сім`ї зниклого безвісті військовослужбовця, суд зазначає, що ця позовна вимога є похідною від визнання бездіяльність протиправною, тому також не підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо допущення саме відповідачем протиправної бездіяльності щодо відмови у наданні позивачу посвідчення члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Одночасно суд зазначає про те, що позивач не позбавлена права повторно звернутись із заявою про видачу їй посвідчення члена сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця до належного органу.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_3 (АДРЕСА_2)

Головуючий суддя П.І. Салюк