Справа № 280/10362/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року Справа № 280/10362/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами, встановленими статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; )

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, Управління), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у поновленні виплати з 19.05.2022 щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати відповідача відновити з 19.05.2022 нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач перебуває на обліку в Управлінні як отримувач пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ). На виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 №713 (далі - Постанова №713) з 01.07.2021 позивачу встановлено щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн. Однак, після здійснення перерахунку пенсії на підставі рішення суду у справі № 280/2660/22 виплата щомісячної доплати була припинена. Позивач вважає, що Управління протиправно не здійснює щомісячну доплату до його пенсії відповідно до Постанови №713, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений на виконання рішення суду у справі №280/2660/22 не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 18.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами, встановленими статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

29.12.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та з посиланням на пункт 1 Постанови №713 вказує, що з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-XII, до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, установлено щомісячну доплату в сумі 2 000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-XII. З 05.03.2019 виникли підстави для перерахунку пенсії, що було встановлено у межах справи №280/2660/22. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/2660/22 від 19.05.2022, яке набрало законної сили 01.08.2022, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача. Проведений перерахунок пенсії у розумінні Постанови № 713 полягає у перерахунку, проведеному не з метою усунення порушення права особи на належний розмір пенсії, а її перерахунок у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії. Оскільки проведений на виконання судового рішення по справі №280/2660/22, перерахунок пенсії позивача відбувся не для відновлення порушеного права позивача, набутого у 2018 році, а фактично внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду по справі №826/3858/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення, вказаний перерахунок є перерахунком пенсії у розумінні Постанови №713. Виходячи з вищевикладеного, розмір пенсії позивача переглядався після 01.03.2018, а саме 01.12.2019, та після перегляду (перерахунку) збільшився більше ніж на 2000 грн, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на отримання щомісячної доплати згідно вимог Постанови №713. Також з посиланням на постанову Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а звертає увагу на пропуск строку звернення до суду з даним позовом, у зв`язку з чим вважає, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду в частині позовних вимог з 19.05.2022 по 11.06.2023. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі №280/2660/22, що набрало законної сили 01.08.2023, зобов`язано Управління здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої Довідки Запорізького обласного центру комплектування та соціальної підтримки №2277/с від 16.11.2021 про розмір грошового забезпечення для нарахування пенсії, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадового окладу TP 19 - 4370,00 грн.; окладу за військовим званням (капітан) - 1270,00 грн.; надбавки за вислугу років 45% - 2538,00 грн.; класна кваліфікація 0% - 0,00 грн.; таємність 10% - 437,00 грн.; надбавка за особливості проходження в/служби 65% - 5315,70 грн.; премія 53% - 2316,10 грн.; всього для обчислення пенсії 16246,80 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

25.10.2023 позивач звернувся до Управління із заявою, в якій, крім іншого, просив поновити (призначити) виплату позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713, з дати її припинення (чи з дати її запровадження).

Управління листом від 27.11.2023 №19368-18812/К-02/8-0800/23 повідомило, що Кабінетом Міністрів України 14.07.2021 з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених згідно Закону військовослужбовцям та прирівняним до них особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення зазначеної категорії осіб, було прийнято Постанову №713. На виконання пункту 1 Постанови №713 позивачу було встановлено з 01.07.2021 щомісячну доплату в сумі 2 000,00 грн. Постановою №713 передбачено, що у разі коли пенсія особи переглядається (перераховується) після 1 березня 2018 року, у тому числі на виконання судових рішень, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 грн. Оскільки основний розмір пенсії позивача внаслідок перерахунку, проведеного управлінням у листопаді 2022 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/2660/22 було збільшено на суму, що перевищує 2000 гривень, то щомісячна доплата згідно Постанови №713 у складі пенсії не встановлюється.

Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон №2262-ХІІ.

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

14.07.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №713 з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України постановлено установити з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру (пункт 1 Постанови №713).

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ, до розмірів їх пенсій, визначених станом на 01.03.2018, установлено щомісячну доплату в сумі 2 000,00 грн. При цьому, у разі коли пенсія таким особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000,00 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000,00 гривень, щомісячна доплата, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує на те, що має право на доплату в сумі 2000 грн, встановлену Постановою № 713, а факт перерахунку пенсії, здійсненого на виконання рішення суду у справі № 280/2660/22, не впливає на його право на отримання цієї доплати, з огляду на те, що вказане судове рішення було прийнято з метою усунення його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якої у нього виникло до 01.03.2018.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачу призначено пенсію до 01.03.2018, а отже він має право на врахування до розміру його пенсії станом на 01.03.2018 щомісячної доплати в сумі 2 000,00 грн, передбаченої Постановою №713.

Враховуючи приписи частини п`ятої статті 242 КАС України, суд бере до уваги правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.11.2022 у справі №420/2473/22 у подібних правовідносинах, які полягають у наступному.

У постанові від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 Верховний Суд наголосив на тому, що законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, "умовами" слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії. Під "порядком" розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Також Верховний Суд вказав на те, що величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення "розміру" перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-XII.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, частина третя статті 1-1 Закону № 2262-XII містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Саме з цих підстав Окружний адміністративний суд міста Києва у рішенні від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, зокрема, нормам Закону № 2262-ХІІ.

Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 року у справі № 420/2473/22 дійшов висновку, що з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, суди у період чинності пунктів 1, 2 постанови № 103 у правовідносинах щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасована ця норма постанови Уряду судом), хоч ця норма й не була скасована на момент перерахунку пенсій відповідній категорії осіб у 2018 році.

З урахуванням наведеного, зміна грошового забезпечення військовослужбовців є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача з 01.03.2018 року на підставі постанови № 704, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного у статті 43 Закону № 2262-ХІІ та в повному розмірі.

У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року відповідно до Закону № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000, 00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту постанови № 713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000, 00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а, від 04.04.2023 у справі № 380/25987/21, від 18.04.2023 у справі №560/6528/22, від 26.04.2023 у справі №160/14146/22 тощо.

З урахуванням вищенаведеної сталої правової позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що перерахунок пенсії позивача, проведений Управлінням на виконання рішення суду у справі № 280/2660/22 з метою усунення порушеного права позивача на належний розмір пенсії, право на отримання якої у нього винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, у зв`язку з чим позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Таким чином, припинення виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713, є протиправним, у зв`язку з чим, з метою ефективного захисту порушеного права наявні підстави для зобов`язання відповідача провести нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, з дня припинення її виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, позивачем не доведено, що порушення його права відбулось саме з 19.05.2022, а тому відсутні підстави для поновлення порушеного права позивача саме з цієї дати.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а, суд зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а щодо доводів скаржника про пропуск позивачем строку звернення до суду, Верховний Суд з посиланням на постанову Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно.

У даній справі перерахунок пенсії позивача та припинення виплати йому щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн було здійснено Управлінням при виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/2660/22 у листопаді 2022 року.

При цьому, вперше Управління повідомило позивача про припинення виплати щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713, листом від 27.11.2023.

Оскільки позов подано до суду 12.12.2023, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України, з дати, з якої позивач дізнався про порушення свого права, суд дійшов висновку, що строк звернення до адміністративного суду не пропущений.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати доплати до пенсії позивача, передбаченої Постановою №713, та зобов`язання Управління здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії, передбаченої Постановою №713 у розмірі 2 000,00 грн, з дня припинення її виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є часткового обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що з урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем обґрунтовані судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. суд зазначає таке.

За змістом статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7).

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару адвоката визначається за погодженням адвоката з клієнтом в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду (постанови від 17.03.2021 у справі №280/1266/19, від 25.03.2021 у справі №645/3044/17, від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а тощо), при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано:

- Договір про надання правничої (правової) допомоги від 25.10.2023 (далі - Договір від 25.10.2023), укладений між позивачем (Клієнт) та адвокатом Карчевським Сергієм Олександровичем, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №710 від 05.12.2008 (Адвокат), відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе обов`язок: 1.1 складання заяви від імені клієнта до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про повідомлення Клієнта стосовно припинення (не призначення) виплати останньому щомісячної доплати в сумі 2000 гривень, передбаченої Постановою №713; 1.2 складання та подача до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у разі відмови Клієнту у поновленні виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 гривень, згідно Постанови №713, та про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити Клієнту виплату щомісячної доплати у розмірі 2000 гривень згідно Постанови №713, з урахуванням раніше виплачених сум; 1.3 представництво законних прав та інтересів Клієнта в Запорізькому окружному адміністративному судів в справі за позовом Клієнта, зазначеному у п.1.2 цього договору. Відповідно до пункту 3.4. Договору від 25.10.2023 сторони узгодили, що Клієнт за надання йому правничої (правової) допомоги за цим договором зобов`язаний сплатити гонорар у сумі 2000 гривень - попередня оплата (готівкою);

- квитанція до прибуткового касового ордера №б/н від 25.10.2023, відповідно до якої адвокат Карчевський С.О. прийняв від ОСОБА_1 2000 гривень, підстава: Договір від 25.10.2023;

- акт прийому-передачі виконаних робіт (послуг) по Договору від 25.10.2023, укладеному між адвокатом Карчевським С.О. і Коровіним Ю.Б., від 11.12.2023, відповідно до якого Адвокат передав, а Клієнт прийняв роботи (послуги) виконані Адвокатом, у повному обсязі на суму 2000,00 грн, які складають: 1. Роботи (послуги) пункт 1.1. договору - 500,00 грн; 2. Роботи (послуги) пункт 1.2 - 1.3. договору - 1500,00 грн. Всього 2000,00 грн.

Суд зазначає, що надані докази у сукупності доводять понесення позивачем витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом даної справи, оскільки предмет наданої правової допомоги відповідає змісту спірних правовідносин у даній справі, надані докази узгоджуються між собою щодо періоду та підставі їх надання, узгодженої сторонами вартості, надано докази на підтвердження фактичної оплати позивачем отриманих послуг.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 наголосила на тому, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору. .. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Відповідач не навів заперечень щодо відшкодування позивачеві судових витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн, своєю чергою суд не вбачає недотримання частини 5 статті 134 КАС України при розрахунку суми витрат на правничу допомогу.

Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт згідно наданих доказів, суд уважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн є пропорційним до предмету спору, характеру спірних правовідносин, у зв`язку з чим, враховуючи конкретні обставини справи, її складність та фактичний обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн є обґрунтованими та підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" в розмірі 2000,00 гривень.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити нарахування та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 №713, у розмірі 2 000,00 гривень (дві тисячі гривень 00 коп.), з дня припинення її виплати, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 02.01.2024.

Суддя М.О. Семененко