Справа № 140/31794/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/31794/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо неврахування до страхового стажу періодів роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року та навчання з 01 вересня 1980 року по 25 червня 1982 року для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV), скасувавши рішення від 07 квітня 2023 року №71; зобов`язання врахувати до страхового стажу періоди роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року та навчання з 01 вересня 1980 року по 25 червня 1982 року та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV з 19 березня 2023 року (а.с.25-26).

В обґрунтування позову позивач вказала, що 30 березня 2023 року звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання - до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, рішенням якого від 07 квітня 2023 року №71 їй відмовлено у призначенні пенсії з тих підстав, що за поданими документами страховий стаж на день звернення становить менше 30 років. При цьому за періоди трудової діяльності до 01 січня 2004 року до страхового стажу відповідачем не зараховано період роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року (оскільки в трудовій книжці відсутній запис про звільнення), а також період навчання з 01 вересня 1980 року по 26 травня 1982 року (оскільки прізвище позивача у свідоцтві про навчання, архівних довідках від 22 березня 2023 року не співпадає з прізвищем, зазначеним у свідоцтві про укладення шлюбу).

Позивач вважає відмову відповідача протиправною, тому що період навчання та інші періоди роботи зазначено в трудовій книжці. При цьому працівник не може відповідати за правильність та повне оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації, а вказані обставини не можуть позбавляти працівника права на соціальний захист. На думку позивача, незарахування усіх періодів до страхового стажу суперечить чинному законодавству.

З урахуванням наведеного позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.29-33) у задоволенні позовних вимог просив відмовити, зазначивши, що ним розглянута заява ОСОБА_1 від 30 березня 2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із прийняттям рішення від 07 квітня 2023 року №71 про відмову у призначенні пенсії за віком. Умовою призначення пенсії за віком відповідно до положень статті 26 Закону №1058-IV є наявність у заявника віку 60 років та страхового стажу не менше 30 років на дату звернення (з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року). ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного стажу 30 років (наявний стаж становить 28 років 09 місяці 15 днів). До страхового стажу за записами трудової книжки не зараховано період роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року, оскільки в трудовій книжці відсутній запис про звільнення, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року №162. Також не зараховано період навчання (з 01 вересня 1980 року по 26 травня 1982 року), бо у свідоцтві про навчання від 26 травня 1982 року №80227, архівній довідці від 22 березня 2023 року №06-07/19 вказане прізвище ОСОБА_2 , тоді як у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 - ОСОБА_3 .

Відповідач вважає, що його рішення є законним, а підстави для його скасування відсутні.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 березня 2023 року звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, додавши документи згідно з розпискою-повідомленням (а.с.34-36).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 07 квітня 2023 року №71 (а.с.16) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком з тих підстав, що необхідний страховий стаж, визначений Законом №1058-IV, становить 30 років, однак страховий стаж ОСОБА_1 28 років 09 місяці 15 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою від 04 червня 1982 року НОМЕР_2 з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року (відсутній запис про звільнення) та період навчання з 01 вересня 1980 року по 26 травня 1982 року (прізвище позивача ОСОБА_2 , яке вказано у свідоцтві про навчання від 26 травня 1982 року №80227, архівній довідці від 22 березня 2023 року №06-07/19, не відповідає прізвищу, зазначеному у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 - ОСОБА_3 ).

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком та незарахування спірних періодів роботи до страхового стажу стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон №1058-ІV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Отже, норми Закону №1058-IV умовами для призначення пенсії за віком визначають не лише вік (60 років), а й наявність відповідного страхового стажу на час досягнення віку.

Як встановлено абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

За приписами частини першої статті 56 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі Закону №1788-XII відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637, зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1058). Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (абзац другий пункту 1, пункт 2 Порядку №637).

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 зі змінами).

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як визначено пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За приписами частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж (за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування), є трудова книжка. При цьому лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У позивача наявна трудова книжка серії НОМЕР_3 , яка надавалася разом із заявою про призначення пенсії (а.с.5).

Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні пенсії, ГУ ПФУ у Волинській області виходило з того, що до страхового стажу не може бути зараховано період роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року відповідно до трудової книжки від 04 червня 1982 року НОМЕР_3 , оскільки відсутня дата звільнення.

Відповідно до чинної на момент внесення до трудової книжки спірних записів Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року №252, далі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню (пункт 1.1 глави 1).

Згідно з пунктом 2.3 глави 2 Інструкції №162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Отже, наявність у позивача запису у трудовій книжці від 04 червня 1982 року НОМЕР_3 про період її роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року є підставою для зарахування цього періоду до страхового стажу за приписами частини першої статті 56, статті 62 Закону №1788-XII.

Суд звертає увагу, що запис №3 про прийняття на роботу поивача в кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке відносилося до Об`єднання ресторанів і кафе міста Луцька, містить дату прийняття на роботу, найменування посади, на яку позивач прийнята (Прийнята на роботу повара), дату та вид документа, на підставі якого остання прийнята на роботу наказ від 07 червня 1982 року №89. Відповідно до наказу від 10 грудня 1982 року №176 позивача переведено на посаду повара 4 розряду у кафе Луцьк з 10 грудня 1982 року (запис №4) та згідно з наказом від 31 січня 1982 року у зв`язку з ліквідацією Об`єднання ресторанів і кафе міста Луцька переведена в Комбінат харчування загальнодоступної мережі №2 міста Луцька з 01 серпня 1987 року (запис №5).

Як вбачається із запису №6 трудової НОМЕР_4 ОСОБА_1 на підставі наказу від 02 лютого 1987 року №1 прийнята поваром 4 розряду по переведенню у Комбінат харчування загальнодоступної мережі №2 міста Луцька.

З наведеного слідує, що у випадку позивача мало місце її переведення із посади одного підприємства (у зв`язку з його ліквідацією) на таку ж посаду іншого підприємства.

Суд звертає увагу, що записи запис №5 про переведення ОСОБА_1 у зв`язку з ліквідацією Об`єднання ресторанів і кафе міста Луцька (01 лютого 1987 року) та запис №6 про прийняття позивача поваром у створений Комбінат харчування загальнодоступної мережі №2 міста Луцька (02 лютого 1987 року) виконані хронологічно. Нерозривне написання роботодавцями записів про переведення дає можливість встановити необхідні відомості. При цьому будь-які механічні виправлення при внесенні записів відсутні.

Суд повторює, що підстави підтвердження трудової діяльності уточнюючими довідками, іншими документами про роботу виникає лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У випадку позивача у трудовій книжці вчинено усі необхідні записи, які однозначно дозволяють встановити період роботи.

Отже, період роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року підлягає зарахуванню за відомостями трудової книжки.

Також суд зазначає, що наявність в органу Пенсійного фонду сумнівів у достовірності відомостей в поданих документах може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак це не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.

Незважаючи на наявність в органу Пенсійного фонду повноважень на перевірку відомостей у податних документах, до заяви про призначення пенсії за віком від 30 березня 2023 року позивачем додано документи про призначення її на посаду повара в Об`єднання ресторанів і кафе міста Луцька, зокрема наказ від 07 червня 1982 року №89 (а.с.11) та документи про її подальше переведення в Комбінат харчування загальнодоступної мережі №2 міста Луцька - наказ від 07 червня 1982 року та наказ від 29 січня 1987 року №15 разом із списками працівників, які підлягали переведенню (а.с.12-15), що підтверджується розпискою-повідомленням (а.с.36).

Наведене дає підстави для висновку про безпідставність неврахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року.

Оцінюючи доводи сторін стосовно підстав зарахування до страхового стажу періоду навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 1980 року по 26 травня 1982 року суд зазначає таке.

Відповідно до пункту д частини третьої статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу також періоду навчання.

Як встановлено судом, з 01 вересня 1980 року по 31 травня 1982 року позивачка навчалася у Луцькому професійно-технічному училищі управління торгівлі Волинського облвиконкому на денній формі навчання, про що видане свідоцтво про навчання № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 . Архівною довідкою від 22 березня 2023 року №06-07/19 підтверджується факт навчання ОСОБА_5 (а.с.8-9).

Підставою для незарахування вказаного періоду навчання ОСОБА_1 згідно з рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 07 квітня 2023 року №71 є відмінність у написанні прізвища у свідоцтві про навчання № НОМЕР_5 , архівній довідці від 22 березня 2023 року №06-07/19 ( ОСОБА_2 ) та у свідоцтві про укладення шлюбу ( ОСОБА_3 ).

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданого 05 березня 1983 року, змінено дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_3 (народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Твердині Володимир-Волинського району Волинської області) на прізвище чоловіка ОСОБА_6 (а.с.7). При цьому у свідоцтві про народження від 04 червня 1963 року НОМЕР_6 зазначено відомості про позивача: ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Твердині Володимир-Волинського району Волинської області (а.с.6).

Отже, у свідоцтві про навчання позивача та архівній довідці від 22 березня 2023 року №06-07/19 дійсно є розбіжності у написанні прізвища позивача. При цьому, як вбачається із змісту вказаної довідки, яка відповідно до розписки-повідомлення була долучена позивачем до заяви про призначення пенсії, в особовій справі позивача містяться документи: заява про зарахування, автобіографія, характеристика зі школи, в яких значиться ОСОБА_4 , а також медична довідка, копія атестату про середню освіту, направлення об`єднаних ресторанів і кафе міста Луцька на навчання, в яких значиться ОСОБА_4 .

У спірному випадку є очевидним, що мова йде про одну і ту ж особу, але має місце різне написання прізвища позивача в окремих документах. Суд звертає увагу, що при поданні заяви про зарахування до Луцького професійно-технічного училища управління торгівлі Волинського облвиконкому позивачем правильно зазначено своє прізвище, однак помилка у написанні прізвища позивача виникла у документах, виданих навчальним закладом.

У трудовій книжці НОМЕР_2 , про приналежність якої позивачу відсутній спір, наявний запис №1 про прийняття ОСОБА_4 (на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 змінено прізвище на ОСОБА_6 ) 01 вересня 1980 року на навчання у Луцьке професійно-технічне училище управління торгівлі Волинського облвиконкому (наказ від 26 серпня 1980 року) та відповідно до запису №2 вона закінчила навчання у цьому навчальному закладі з присвоєнням кваліфікації повара 4 розряду (наказ від 31 травня 1982 року). Після завершення навчання вже 01 червня 1982 року позивач прийнята на роботу поваром 3 розряду у кафе «Луцьк», що входило до Об`єднання ресторанів і кафе міста Луцька, яке, як видно з архівної довідки від 22 березня 2023 року №06-07/19, і видавало їй направлення на навчання.

Наведене у сукупності вказує на те, що у відповідача відсутні підстави для незарахування періоду навчання до страхового стажу.

Оскільки мотиви прийняття ГУ ПФУ у Волинській області рішення від 07 квітня 2023 року №71, зокрема, в частині незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи ОСОБА_1 є помилковими, не відповідають приписам чинного законодавства та принципу верховенства права, що слугувало підставою для відмови у призначенні пенсії, то таке рішення (а не дії) слід визнати протиправним та скасувати. Тобто, належним та ефективним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 07 квітня 2023 року №71.

При вирішенні позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує, що відповідач ГУ ПФУ у Волинській області, розглядаючи заяву позивача від 30 березня 2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, відмовив у призначенні пенсії виключно у зв`язку із невиконанням умови про страховий стаж: при необхідному 30 років безспірний стаж позивача становить 28 років 09 місяців 15 днів. Вимога до віку (60 років) у випадку ОСОБА_1 на момент звернення із заявою (30 березня 2023 року) виконується.

Отже, оскільки за наведеними вище висновками суду позивачу підлягають зарахуванню до страхового стажу періоди роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року та навчання з 01 вересня 1980 року по 26 травня 1982 року, то з урахуванням цього стажу та безспірного страхового стажу (28 років 09 місяців 15 днів) очевидним для призначення пенсії за віком є виконання умови про наявність необхідного страхового стажу - не менше 30 років.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи досягнення позивачем віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_4 та її звернення із заявою про призначення пенсії 30 березня 2023 року, право на отримання пенсії за віком відповідно до приписів статті 45 Закону №1058-IV у неї виникло з 19 березня 2023 року (тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), оскільки звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, за встановлених обставин справи та на підставі наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих суду частиною другою статті 245 КАС України повноважень, позовні вимоги зобов`язального характеру щодо ГУ ПФУ у Волинській області також підлягають задоволенню у спосіб зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком з 19 березня 2023 року, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року та навчання з 01 вересня 1980 року по 26 травня 1982 року.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн, що підтверджуються квитанцією від 09 жовтня 2023 року №976, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.3, 21).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 07 квітня 2023 року №71 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01 червня 1982 року по 01 лютого 1987 року та навчання з 01 вересня 1980 року по 26 травня 1982 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк