Справа № 380/27308/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 рокусправа № 380/27308/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовський Р.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» до Львівської митниці, у якій просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості: №UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023, № UA209000/2023/400093/2 від 22.06.2023, №UA209000/2023/400126/2 від 20.07.2023, №UA209000/2023/400133/2 від 26.07.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:№UA209140/2023/000458; № UA209140/2023/000474; №UA209140/2023/000565; №UA209140/2023/000583.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що як вартість товару, так і вартість транспортування підтверджується наданими митному органу документами. Страхування вантажу не здійснювалося. Вказує, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. В оскаржуваних рішеннях не зазначено які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості; які ознаки підробки наявні у цих документах і з чого це вбачається; яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Вказує, що зазначені митним органом недоліки не є підставою для коригування митної вартості імпортованого товару, оскільки надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку інформацію про товар та його ціну та, у своїй сукупності, не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Вказує, що надання ним додаткових документів за сформованим відповідачем переліком повинно забезпечувати можливість визначення останнім митної вартості товару. Своїм повідомленням відповідач витребував навіть ті документи, які вже були подані ним до митного оформлення, При цьому, у картках відмови зазначено, що такі документи подавалися, а у рішеннях про коригування митної вартості зазначалось, що таких документів не було. Стверджує, що відповідачем було надано відповідну знеособлену інформацію, що в свою чергу нівелює саму процедуру консультацій. Митний орган здійснював коригування безпідставно та вибірково, обираючи вартість за одиницю товару значно вищу, ніж зазначена в базах даних митниці. Зазначає, що відповідач не обґрунтував, чому при здійсненні коригування неможливо застосувати основний метод вартість операції, хоча при здійсненні митницею коригування він зобов`язаний зазначити причини незастосування даного методу.

Відповідач у своїх запереченнях вказує, що ним були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Сума оплати за товар та умови оплати в інвойсі та проформі не відповідають здійсненій оплаті з платіжним дорученням, що викликає сумніви в тому чи стосується таке платіжне доручення оцінюваної партії товару. Вказує, що декларантом не було підтверджено таку складову митної вартості як ціна товару. Також митницею виявлено що вартість перевезення до перетину кордону України та після його перетину - сформована з порушенням принципів пропорційного розподілу та направлена на зменшення рівня митної вартості, а надані додаткові документи, такі як лист перевізника не спростовує даного твердження. Стверджує, що позивач не надав витребуваних документів ні разом з митною декларацією, ні на вимогу, а тому неможливо встановити на підставі чого здійснювалось перевезення товару. Вказує, що митний орган був позбавлений можливості перевірити факт наявності договірних відносин між позивачем та ТОВ «Сконто», умови та вартість оплати наданих послуг. Зазначає, що суд не має права досліджувати обставини, які стосуються митної вартості, які не були предметом дослідження митного органу при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів. Більше того, додатково наданні позивачем документи не усувають та не роз`яснюють наявні розбіжності. Зазначає, що документи, зазначені у гр.44 МД, яку заповнює декларант, автоматично вносяться до картки відмови. Оскільки декларант вніс до гр.44 зазначені договори, тому їх автоматично зазначено у картці відмови. Вказує, що в законі чітко зазначено, що у разі якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товар, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати такі документи. Зазначає, що оскаржувані рішення у графі 33 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувались митним органом для визначення митної вартості» містять причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, також чітко обґрунтовано необхідність перевірки спірних правовідносин та зазначено документи, надання яких може усунути сумнів у їх достовірності, а також містять джерела, які використовувались митним органом при визначенні митної вартості. Оскільки митна вартість була визначена резервним методом, посилання в рішенні на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи відповідає вимогам законодавства. Номер та дата митної декларації у рішенні також вказані. Обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті і саме він має довести, що ним правильно здійснено розрахунок митної вартості.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду 22 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем було подано відповідачу відповідні електронні митні декларації.

16.06.2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400087/2, у якому зазначено наступні порушення:

- вартість товару згідно інвойсу 30030,34 євро, спосіб оплати- передоплата, надано відомості про передоплату на суму 31638,00 євро;

- вартість товару у експортній МД країни експорту не відповідає сумі, зазначеній у інвойсі;

- у гр.44 МД внесений документ за кодом « 4301» договір на перевезення . Документ до митного оформлення не надано;

- у гр.44 МД внесено реквізити документу за кодом « 3003» бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару;

- за власним бажанням декларантом надано висновок щодо вартісних характеристик товару (відсутні додатки);

22.06.2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400093/2, у якому зазначено наступні порушення:

- у гр.44 МД внесений документ за кодом « 4301» договір на перевезення . Документ до митного оформлення не надано;

- у гр.44 МД внесено реквізити документу за кодом « 3001» бухгалтерський документ, що підтверджує оплату за товар, проте зазначений документ до митного оформлення не надано;

-у гр..44 МД внесено документ за кодом « 9610» експортна МД країни відправлення, документ до митного оформлення не надано;

- за власним бажанням декларантом надано висновок щодо вартісних характеристик товару. (відсутні додатки, виданий на іншу партію товару), прайс-лист (за суттю комерційна пропозиція) та лист калькуляцію ціни товару (відсутні числові значення складових вартості); лист щодо цінової політики фірми;

20.07.2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400126/2, у якому зазначено наступні порушення:

- у наданому до митного оформлення інвойсі зазначено, що товар відпускається на умовах попередньої оплати. Платіжні документи до митного оформлення не надано;

- у гр. 44 мд внесено реквізити документу за кодом 9610 «копія митної декларації країни відправлення», документ до мд не доєднано;

- у гр. 44 МД внесено реквізити документу за кодом « 3003» бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару;

- у р.2 договору на транспортне обслуговування зазначено, що Замовник зобов`язується надавати вантажі для перевезень на підставі узгодженої сторонами Заявки, Заявка до митного оформлення не надана.

- за власним бажанням декларантом надано висновок щодо вартісних характеристик товару (відсутні додатки), акт звірки, комерційну пропозицію;

26.07.2023 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400133/2, у якому зазначено наступні порушення:

- у наданому до митного оформлення інвойсі зазначено, що товар відпускається на умовах попередньої оплати. Платіжні документи до митного оформлення не надано;

- у гр.44 мд внесено реквізити документу за кодом 9610 «копія митної декларації країни відправлення», документ до мд не доєднано;

- у розділі 1.1 Договору на транспортне обслуговування №13/04/2023-2 від 13.04.23 зазначено, що… за даним договором Замовник може доручити Експедитору організувати страхування вантажу за рахунок Замовника, та інші додаткові послуги, що вказуються в Заявці. У р.2 договору на транспортне обслуговування зазначено, що Замовник зобов`язується надавати вантажі для перевезень на підставі узгодженої сторонами Заявки, Надана до митного оформлення Заявка не засвідчена Замовником.

- за власним бажанням декларантом надано висновок щодо вартісних характеристик товару (відсутні додатки), акт звірки, комерційну пропозицію.

Відповідач відповідно до частин 2-4 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості товарів просив надати додаткові документи: 1) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат; 4) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

За результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України відповідачем було складено картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000458, № UA209140/2023/000474, № UA209140/2023/000565, № UA209140/2023/000583, якими позивача повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з наступних причин: неможливість завершення митного оформлення у зв`язку із рішеннями про коригування митної вартості (№ UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023р., № UA209000/2023/400093/2 від 22.06.2023р., № UA209000/2023/400126/2 від 20.07.2023р., № UA209000/2023/400133/2 від 26.07.2023р.) та необхідністю внесення змін у відповідні графи МД. Постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 №450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 №631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 №651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа».

Не погоджуючись із згаданими рішеннями про коригування митної вартості та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач звернувся із даним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є рішення про коригування митної вартості товарів прийняті Львівською митницею Державної митної служби України №UA209000/2023/400052/2 від 02.05.2023 року, №UA209000/2023/400049/2 від 01.05.2023 року, №UA209000/2023/400048/2 від 01.05.2023 року, №UA209000/2023/400062/2 від 17.05.2023 року, №UA209000/2023/400068/2 від 22.05.2023 року, №UA209000/2023/400094/2 від 22.06.2023 року, №UA209000/2023/400092/2 від 22.06.2023 року, №UA209000/2023/400095/2 від 23.06.2023 року, №UA209000/2023/400107/2 від 03.07.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2023/000336, №UA209140/2023/000327, №UA209140/2023/000328, №UA209140/2023/000369, №UA209140/2023/000386, №UA209140/2023/000473, №UA209140/2023/000470, №UA209140/2023/000478, №UA209140/2023/000512.

При вирішенні спору по суті, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Порядок визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України.

Згідно з статтею 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК України.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з статтею 374 Митного кодексу України товари, які ввозяться громадянами на митну територію України, підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених законами України.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною другою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч. 2 ст. 54 МК України).

Як уже зазначалося, декларантом одночасно із митними деклараціями було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару і обраний основний метод її визначення за ціною договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документу чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Також, відповідно до положень частини 7 статті 54 Митного кодексу України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції) (частина друга статті 57 Митного кодексу України).

Згідно з правилами частин третьої - шостої статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертій статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 Митного кодексу України).

Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, серед іншого, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Як встановлено з матеріалів справи декларантом надано до митного органу низку документів, що дають змогу митному органу визначити митну вартість товарів: первинно з митними деклараціями, за якими було відмовлено у випуску товарів та на вимогу митниці. Зауваження митниці до поданих документів не стосується числових значень складових митної вартості та були спростовані документами, що подані до митного контролю та додатково разом з заявами в порядку ст. 55 Митного кодексу України.

Таким чином, на переконання суду, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2021 року у справі №815/3976/16, а також в постановах Верховного Суду у справах №821/1617/17 від 14.08.2018 року, №815/6827/17 від 29.01.2019 року, №804/2256/16 від 12.11.2021 року, №1/380/2019/002016 від 04.11.2021 року №480/3558/19 від 17.11.2021 року, у яких суд прийшов до висновку, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові 23.10.2020 у справі № 820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні даного рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Суд враховує, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У вказаному випадку, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст. 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною договору.

Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи зобов`язані здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, чітко визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Щодо порушення зазначеного у рішенні UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023 року (вартість товару згідно інвойсу 30030,34 євро, спосіб оплати- передоплата, надано відомості про передоплату на суму 31638,00 євро.)

Між ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» (Покупець) та компанією HANKE TISSUE Sp. z.o.o. (Продавець) укладено Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 01-02-2021 від 01.02.2021 (далі-Контракт).

Відповідно до пункту 2.5. Контракту, якщо інше не передбачено в Специфікації на партію товару, оплата вартості кожної партії Товару здійснюється Покупцем в формі 100 % (сто відсотків) передоплати на основі рахунку Продавця, наданого Продавцем з використанням факсимільного зв`язку.

Згідно з пунктом 3.1 Контракту, Поставка Товару відповідно до даного Контракту здійснюється окремим партіями. На кожну партію Товару складається і підписується сторонами окрема Специфікація…

Відповідно пункту 3 Специфікації від 13.06.2023 р. №39 до Контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, Умови оплати: 100 % (сто відсотків) оплата за 3 дні на підставі рахунку-фактури ПРОДАВЦЯ, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний оплатити різницю в вартості завантаженої партії Товару і здійсненої ним передоплати не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту митного оформлення експорту партії Товару на адресу ПОКУПЦЯ .

« 12» червня 2023 HANKE TISSUE Sp. z.o.o. було виставлено рахунок-проформу (Proforma invoice) № PROF/EX/23/30 на суму 31 638, 16 євро (загальна вага товару 21 302 кг). Цього ж дня ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» здійснило повну передоплату за партію товару HANKE TISSUE Sp. z.o.o. на суму 31 638, 16 євро, згідно проформи № PROF/EX/23/30 від 12.06.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 63.

Сума вартості товару, згідно інвойсу № (S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023 30 030,34 євро (загальна вага товару 20 036 кг).

Згідно з пунктом 2.8. Контракту у випадку, якщо по факту завантаження Товару виявиться, що вартість (кількість) завантаженої партії товару менша здійсненої Покупцем передоплати, то різниця між передоплатою і вартістю завантаженої партії товару зараховується в наступні поставки Товару, або повертається на рахунок Покупця.

Отже, сума оплати відрізнялась від суми в інвойсі, оскільки, оплата здійснювалась на підставі проформи № PROF/EX/23/30 від 12.06.2023 (загальна вага товару 21 302 кг), по факту зважування виявилось, що вартість (кількість) завантаженої партії товару менша здійсненої Покупцем передоплати, що підтверджується інвойсом № (S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023 р. (загальна вага товару 20 036 кг).

Відтак, ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» було здійснено оплату за товар придбаний згідно інвойсу (S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023 відповідно до вимог контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021 в повному обсязі на підставі проформи № PROF/EX/23/30 від 12.06.2023.

Крім того, відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначив, що сума в валюті відрізняється у наданій фактурі (30 030,34 Євро) та МД країни відправлення (134 545,00 польських злотих).

Однак суд критично оцінює такі доводи відповідача та вважає, що вони ніяк не впливають на правильність задекларованої позивачем митної вартості товару.

Згідно з пунктом 2.1. контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021 ціна на Товар, який продається згідно даного Контракту, встановлюється в євро, і вказується в Специфікації на партію Товару. Згідно пункту 2.3. контракту, валюта платежу- євро. Згідно з наданими до митного оформлення інвойсом № (S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023 р. та специфікацією від 13.06.2023 р. №39 вартість даної партії товару визначалась в євро. Вартість товарів у польських злотих сторонами контракту взагалі не визначалась.

Відповідно до наданого інвойсу №(S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023 фактурна вартість зазначена 30 030,34 Євро.

В митній декларації країни експорту № 23PL412020E0712008 від 13.06.2023 вартість зазначена 134 545,00 польських злотих.

Щодо різниці у валюті Євро та польських злотих, то підлягають врахуванню доводи позивача з приводу того, що це могло бути спричинено зміною курсу валюти, оскільки конвертація валют здійснювалася на території ЄС та на основі даних банківської системи ЄС.

Втім, така різниця в курсі жодним чином не впливає на митну вартість товару, яка була визначена позивачем виходячи з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно з умовами контракту та інвойсу, та підтверджувалася усіма необхідними документами, поданими до митного оформлення. Будь-яких розбіжностей в цій частині судом не встановлено.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.05.2023р. у справі №140/6689/20.

За таких обставин вимоги відповідача про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних у митній декларації відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ», на цій підставі необґрунтованим.

Щодо невзяття до уваги висновку ДП «Держзовнішінформ» №121/89 від 13.06.2023 року у зв`язку з тим, що нього не долучено додатки, які б підтверджували цінову інформацію, яка лягла в основу висновку про вартість оцінюваного товару суд зазначає наступне.

Державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, скорочена назва ДП «Держзовнішінформ» - провідний інформаційно-аналітичний та експертний центр в Україні з досліджень зовнішніх та внутрішніх ринків товарів і послуг.

ДП «Держзовнішінформ» уповноважене наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі №608 від 02.05.2018 здійснювати моніторинг цін на зовнішньому та внутрішньому товарних ринках, досліджувати динаміку цінових процесів на ринках та відповідність контрактних (зовнішньоторговельних) цін кон`юнктурі світового ринку.

Підприємство надає повний спектр інформаційних, аналітичних, дослідницьких та експертних послуг: експертизу зовнішньоекономічних контрактів, дослідження внутрішніх і зовнішніх товарних ринків, консультування з питань комерційної діяльності та управління. Одним із напрямків діяльності ДП «Держзовнішінформ» є надання висновків щодо вартості товарів за контрактом.

ДП «Держзовнішінформ» проводить цінову експертизу в порядку, передбаченому Положенням про порядок проведення цінової експертизи та встановлення відповідності цінових умов договорів (контрактів), затвердженим наказом державного підприємства від 30.05.2011 №115-1. Відповідно до пункту 1.4 зазначеного Положення цінова експертиза передбачає аналіз умов зовнішньоекономічних договорів на основі наданих замовником матеріалів з використанням відповідних інформаційних джерел: біржові котирування; контрактна практика по роботам, послугам, товарам, правам інтелектуальної власності; прейскуранти та ціни українських суб`єктів господарювання на відповідні види робіт, послуг, товарів, прав інтелектуальної власності; комерційні пропозиції, листи, протоколи намірів, прейскуранти на роботи, послуги, товари, права інтелектуальної власності відомих фірм, порівняльні індекси цін; статистичні дані органів державної влади; звіти та довідки торговельно-економічних місій у складі посольств України за кордоном тощо.

Акт цінової експертизи являє собою лист, в якому вказуються перелік документів, наданих заявником (договори, угоди, довідки, кон`юнктурна та експертна інформація тощо), зазначається про здійснення аналізу отриманої від заявника інформації, робиться висновок про відповідність або не відповідність вартості послуги кон`юнктурі ринку. Долучення до акта будь-яких додатків не передбачено.

Тобто, посилання Відповідача на неможливість прийняття до уваги акта цінової експертизи ДП «Держзовнішінформ» №121/89 від 13.06.2023 року у зв`язку з не долученням до нього всіх додатків є безпідставним.

Крім того, Відповідачем не враховано, що окрім використання інформації щодо аналогічних товарів з мережі інтернет, ДП «Держзовнішінформ» було отримано інформацію безпосередньо від постачальника товару, який у повній мірі підтвердив контрактну/митну вартість поставленого товару.

Стосовно зауваження, що долучений прайс-лист за суттю комерційна пропозиція, суд зазначає таке.

Комерційна пропозиція лист потенційному партнеру чи замовнику, що містить ділову пропозицію щодо подальшої співпраці.

Прейскурант (прайс-лист) офіційно затверджений, систематизований документ, у якому міститься згрупований за певними ознаками перелік (список) товарів і послуг з обов`язковим зазначенням їх ціни (тарифу).

У контексті спірних правовідносин прайс-лист не є тим обов`язковим документом, які надаються на підтвердження митної вартості товару та не є єдиним доказом, який в кінцевому результаті впливає на числове значення заявленої митної вартості товарів. При цьому, він містить необхідну для предмета доказування інформацію і у сукупності з іншими наявними у справі доказами дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, тобто з цих підстав є належними і достатніми доказами у даній справі.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Відповідно до ст.ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни. При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі №815/4686/16.

Щодо зазначення у графі 44 митної декларації реквізитів документів за кодами « 4301», « 3003» (договір перевезення, акт звірки взаєморозрахунків).

Як вбачається із матеріалів справи, згадані документи уже надавались позивачем відповідачу при поданні митних декларацій, за насідками чого були прийняті рішення про коригування митної вартості, також договір перевезення, акт звірки взаєморозрахунків були повторно подані позивачем митному органу разом з письмовими поясненнями Вих. № 05/09 від 05.09.2023.

Окрім того, в матеріалах справи наявні й інші документи, які також надавались контролюючому органу, на підставі яких можна встановити відомості щодо оплати позивачем товару.

Крім того, відповідач у відмові у визнанні заявленої митної вартості № Вих. № 7.4-2/15/13/24563 від 25.09.2023 зазначив, що умови оплати зазначені в Специфікації від 13.06.2023 р. №39 відмінні від умов оплати зазначених в інвойсі №(S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023.

Відповідно до пункту 2.5. Контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, якщо інше не передбачено в Специфікації на партію товару, оплата вартості кожної партії Товару здійснюється Покупцем в формі 100 % (сто відсотків) передоплати на основі рахунку Продавця, наданого Продавцем з використанням факсимільного зв`язку.

« 12» червня 2023 р. HANKE TISSUE Sp. z.o.o. було виставлено рахунок-проформу (Proforma invoice) № PROF/EX/23/30 на суму 31 638,16 євро.

12.06.2023 ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» здійснило повну передоплату за партію товару HANKE TISSUE Sp. z.o.o. на суму 31 638,16 євро, згідно проформи № PROF/EX/23/30 від 12.06.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 63.

Згідно з пунктом 3 Специфікації від 13.06.2023 р. №39 до Контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, умови оплати: 100 % (сто відсотків) оплата за 3 дні на підставі рахунку-фактури ПРОДАВЦЯ, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний оплатити різницю в вартості завантаженої партії Товару і здійсненої ним передоплати не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту митного оформлення експорту партії Товару на адресу ПОКУПЦЯ.

Також, в інвойсі №(S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023 зазначено умови оплати: передоплата, термін виконання 13.06.2023.

Наведені обставини вказують на те, що оплата товару відбувалась відповідно до умов договору. Розбіжність в умовах оплати в Специфікації від 13.06.2023 №39 та в інвойсі №(S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023 не має жодного значення і ніяким чином не впливає на заявлену митну вартість, оскільки 12.06.2023 позивачем здійснено передоплату за товар у повному обсязі та у строки передбачені рахунком на передоплату № PROF/EX/23/30 від 12.06.2023 відповідно до вимог контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, Специфікації від 13.06.2023 р. №39 та інвойсу №(S)FSE-80/SEXP/23 від 13.06.2023.

Також у відмові у визнанні заявленої митної вартості № Вих. № 7.4-2/15/13/24563 від 25.09.2023 зазначив що вартість перевезення до перетину кордону України та після його перетину - сформована з порушенням принципів пропорційного розподілу та направлена на зменшення рівня митної вартості.

Між ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» (Замовник) та ТОВ «Сконто» (Перевізник) укладено Договір на транспортне обслуговування № 03/03-1 від 03.03.2023.

Зідно рахунку на оплату транспортних послуг №1278 від 14.06.2023 та акту надання послуг № 1349 від 16.06.2023 ТОВ «Сконто» (Перевізник) здійснило перевезення по маршруту Костишин над Одрою, Польща п/п Рава Руська, Україна (вартість перевезення 50 000 грн.) та п/п Рава Руська, Україна м. Пустомити Україна (вартість перевезення 12 000 грн.). ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» оплатило вартість перевезення за даним маршрутом у повному обсязі, що підтверджено платіжною інструкцією № 659 від 03.07.2023.

ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» звернулось з листом до ТОВ «СКОНТО» (перевізик) № б/н від 19.10.2023 щодо надання пояснень стосовно вартості перевезення.

ТОВ «СКОНТО» надано лист - відповідь № б/н від 20.10.2023 у якому перевізник надав пояснення стосовно розподілу вартості перевезення.

Відтак, таке твердження відповідача не береться судом до уваги, оскільки позивач керувався та повинен був керуватись виключно вартістю перевезення, визначеної перевізником, як надавачем послуги перевезення та суб`єктом господарювання у відповідній сфері, а вартість перевезення та її розподіл встановлюється особою відмінною від позивача і жодним чином не залежать від волі чи бажання позивача.

Що стосується розбіжності у представнику продавця, який зазначений у преамбулі Специфікації та представнику продавця, який підписав специфікацію, на переконання суду, вказане порушення носить формальний характер та жодним чином не могло вплинути на визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Щодо порушень зазначених у рішенні №UA209000/2023/400093/2 від 22.06.2023 (у гр.44 МД внесений документ за кодом « 4301» договір на перевезення . Документ до митного оформлення не надано; у гр.44 МД внесено реквізити документу за кодом « 3001» бухгалтерський документ, що підтверджує оплату за товар, проте зазначений документ до митного оформлення не надано; у гр..44 МД внесено документ за кодом « 9610» експортна мд країни відправлення, документ до митного оформлення не надано; за власним бажанням декларантом надано висновок щодо вартісних характеристик товару. (відсутні додатки, виданий на іншу партію товару ), прайс-лист (за суттю комерційна пропозиція) та лист калькуляцію ціни товару (відсутні числові значення складових вартості); лист щодо цінової політики фірми.)

Щодо зазначення у графі 44 митної декларації реквізитів документів за кодами « 4301», « 3001», « 9610» (договір перевезення, платіжна інструкція, митна декларація країни відправлення).

Як вбачається із матеріалів справи, всі із згаданих документів уже надавались позивачем відповідачу при поданні митних декларацій, за насідками чого були прийняті рішення про коригування митної вартості, які згадувалися раніше (договір перевезення, платіжна інструкція, митна декларація країни відправлення). Також зазначенні документи були скеровані відповідачу повторно разом з письмовими поясненнями вих. № 07/09 від 07.09.2023.

Окрім того, в матеріалах справи наявні й інші документи, які також надавались контролюючому органу, на підставі яких можна встановити відомості щодо оплати позивачем товару.

Щодо не взяття до уваги висновку щодо вартісних характеристик у зв`язку з відсутністю додатків, прайс-лист (за суттю комерційна пропозиція)

Суд звертає увагу, що зазначені порушення аналогічний зміст та спростовуються із таких самих підстав, як і порушення у попередньому рішенні №UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023.

Щодо порушення зазначеного у рішенні UA209000/2023/400126/2 від 20.07.2023 (у наданому до митного оформлення інвойсі зазначено, що товар відпускається на умовах попередньої оплати. Платіжні документи до митного оформлення не надано; у гр. 44 мд внесено реквізити документу за кодом 9610 «копія митної декларації країни відправлення», документ до МД не доєднано; у гр. 44 МД внесено реквізити документу за кодом « 3003» бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару; у р.2 договору на транспортне обслуговування зазначено, що Замовник зобов`язується надавати вантажі для перевезень на підставі узгодженої сторонами Заявки, Заявка до митного оформлення не надана; за власним бажанням декларантом надано висновок щодо вартісних характеристик товару. (відсутні додатки ), акт звірки, комерційну пропозицію.).

Суд звертає увагу, що зазначені порушення мають аналогічний зміст та спростовуються із таких самих підстав, як і порушення у попередньому рішенні №UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023 та у рішенні UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023.

Також задля уникнення розбіжностей з приводу вищезазначених зауважень митного органу, позивачем в порядку ст. 55 МК України скеровано відповідачу додаткові підтверджуючі документи вих. № 05/10-1 від 05.10.2023, а саме: копію митної декларації країни відправлення №23PL412020E0878417 від 18.07.2023, копію акту звірки взаєморозрахунків між ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» та HANKE TISSUE Sp. z.o.o. від 18.07.2023, копію платіжної інструкції в іноземній валюті № 77 від 17.07.2023 р., копію заявки № 17/07-1/1 /транспортне замовлення/ до договору № 03/03-1 від 03 березня 2023 та копію акту надання послуг № 1631 від 20.07.2023.

У відповідь на додаткові письмові пояснення позивача скеровані в порядку ст. 55 МК України, Львівська митниця надала позивачу відмову у визнанні заявленої митної вартості Вих. № 7.4-2/15/14/26592 від 16.10.2023, в якій зазначила, що надана платіжна інструкція виставлена на суму 20 000 євро, а сума інвойсу 22 259.60 Євро, документи на оплату залишку суми відсутні.

Що стосується ненадання документів на оплату товару.

В матеріалах справи наявні рахунок-проформа (Proforma invoice) № PROF/EX/23/40 від 14.07.2023, платіжна інструкція № 77 від 14.07.2023, специфікація №44 від 17.07.2023, специфікація №44/1 від 17.07.2023 року, а також інвойс №(S)FSE-99/SEXP/23 від 18.07.2023.

Відповідно до пункту 2.5. Контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, якщо інше не передбачено в Специфікації на партію товару, оплата вартості кожної партії Товару здійснюється Покупцем в формі 100 % (сто відсотків) передоплати на основі рахунку Продавця, наданого Продавцем з використанням факсимільного зв`язку.

Згідно з пунктом 3.1 Контракту, Поставка Товару відповідно до даного Контракту здійснюється окремим партіями. На кожну партію Товару складається і підписується сторонами окрема Специфікація…

« 14» липня 2023 р. HANKE TISSUE Sp. z.o.o. було виставлено рахунок-проформу (Proforma invoice) № PROF/EX/23/40 на суму 91 000,00 євро.

14.07.2023 ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» здійснило передоплату за частину партії товару HANKE TISSUE Sp. z.o.o. на суму 20 000,00 євро, згідно проформи № PROF/EX/23/40 від 14.07.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 77.

17.07.2023 HANKE TISSUE Sp. z.o.o. та ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» підписали Специфікацію №44 до Контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, згідно якої загальна вартість партії товару згідно Специфікації №44 від 17.07.2023 становить 91 000,00 євро (п.1 Специфікації №44).

Також між HANKE TISSUE Sp. z.o.o. та ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» додатково підписано Специфікацію від 17.07.2023 №44/1 на частину партії товару загальною вартістю 22 259.60 Євро. В пункті 3 Специфікації №44/1 від 17.07.2023 вказано умови оплати: 100 % (сто відсотків) оплата за 3 дні на підставі рахунку-фактури ПРОДАВЦЯ, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний оплатити різницю в вартості завантаженої партії Товару і здійсненої ним передоплати не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту митного оформлення експорту партії Товару на адресу ПОКУПЦЯ.

На виконання поставки партії товару загальною вартістю 22 259.60 Євро HANKE TISSUE Sp. z.o.o. видано інвойс №(S)FSE-99/SEXP/23 від 18.07.2023 на суму 22 259.60 Євро та зазначено умови оплати: передоплата, термін виконання 18.07.2023.

Згідно з пунктом 2.8. Контракту, у випадку, якщо по факту завантаження Товару виявиться, що вартість (кількість) завантаженої партії товару менша здійсненої Покупцем передоплати, то різниця між передоплатою і вартістю завантаженої партії товару зараховується в наступні поставки Товару, або повертається на рахунок Покупця.

Сума оплати відрізнялась від суми в інвойсі, оскільки, станом на 17.07.2023 заборгованість Продавця на користь ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» становила 2 614,70 євро (сума різниці між передоплатою і вартістю попередніх поставок, яка зараховується в наступні поставки Товару). Отже, ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» було здійснено оплату у відповідності до вимог контракту від № 01-02-2021 від 01.02.2021.

Щодо порушення зазначеного у рішенні UA209000/2023/400133/2 від 26.07.2023 (у розділі 1.1 Договору на транспортне обслуговування №13/04/2023-2 від 13.04.23 зазначено, що …за даним договором Замовник може доручити Експедитору організувати страхування вантажу за рахунок Замовника, та інші додаткові послуги, що вказуються в Заявці. У р.2 договору на транспортне обслуговування зазначено, що Замовник зобов`язується надавати вантажі для перевезень на підставі узгодженої сторонами Заявки, Надана до митного оформлення Заявка не засвідчена Замовником).

Контрактом № 01-02-2021 від 01.02.2021 не передбачено обов`язку сторін по страхуванню товару.

В матеріалах справи наявна також міжнародна товарно-транспортна накладна, відповідно до якої перевізником є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Згідно із підпунктом 1.1 договору на транспортне обслуговування №13/04/2023-2 від 13.04.2023 укладеного між позивачем та перевізником ФОП ОСОБА_1 , експедитор бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок клієнта надати послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному і внутрішньо українському сполученні.

Згідно з Заявкою (транспортного замовлення) № 20/07-1 до Договору № 13/04/23-2 від 13.04.2023 ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» не доручало експедитору організацію страхування вантажу.

Окрім того, уже згаданим підпунктом 1.1. договору №13/04/2023-2 від 13.04.2023 передбачено, що за даним договором замовник може доручити експедитору організувати страхування вантажу за рахунок замовника та інші додаткові послуги.

Відтак, у даному випадку передбачена можливість, а не обов`язок здійснення страхування вантажу, а тому посилання контролюючого органу на відсутність відомостей про страхування вантажу не береться до уваги.

Що стосується відсутності підпису Замовника у Заявці, на переконання суду, вказане порушення носить формальний характер та жодним чином не могло вплинути на визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Також варто зазначити, що ч.2 ст.53 МК України містить вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Серед вказаного переліку відсутня необхідність надавати контролюючому органу будь-які заявки.

Щодо зазначення у графі 44 митної декларації реквізитів документів за кодами « 3001», « 9610», документи щодо оплати товару, копія митної декларації країни відправлення).

Як вбачається із матеріалів справи, згадані документи уже надавались позивачем відповідачу при поданні митних декларацій, за насідками чого були прийняті рішення про коригування митної вартості, також задля уникнення розбіжностей з приводу вищезазначених зауважень митного органу, позивачем в порядку ст. 55 МК України скеровано відповідачу додаткові підтверджуючі документи Вих. № 05/10-2 від 05.10.2023, а саме: копію митної декларації країни відправлення 23PL412020E0903955 від 24.07.2023, копію платіжної інструкції в іноземній валюті № 80 від 21.07.2023, копію заявки № 20/07-1 до Договору № 13/04/23-2 від 13.04.2023, копію акту здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №45 від 27.07.2023.

Окрім того, в матеріалах справи наявні й інші документи, які також надавались контролюючому органу, на підставі яких можна встановити відомості щодо оплати позивачем товару.

У відповідь на додаткові письмові пояснення Львівська митниця надала позивачу відмову у визнанні заявленої митної вартості Вих. № 7.4-2/15/14/26727 від 16.10.2023, в якій зазначено, що надана платіжна інструкція № 80 від 21.07.2023 не підтверджує факт оплати за товар.

В матеріалах справи наявні інвойс №(S)FSE-102/SEXP/23 від 21.07.2023, рахунок-проформа (Proforma invoice) № PROF/EX/23/40 від 14.07.2023, специфікація №44/2 від 24.07.2023, специфікація №44 від 17.07.2023, платіжна інструкція № 80 від 21.07.2023 та акт звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2023 по 24.07.2023 між ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» та HANKE TISSUE Sp. z.o.o. від 24.07.2023.

Відповідно до пункту 2.5. Контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, якщо інше не передбачено в Специфікації на партію товару, оплата вартості кожної партії Товару здійснюється Покупцем в формі 100 % (сто відсотків) передоплати на основі рахунку Продавця, наданого Продавцем з використанням факсимільного зв`язку.

Згідно з пунктом 3.1 Контракту, Поставка Товару відповідно до вказаного Контракту здійснюється окремим партіями. На кожну партію Товару складається і підписується сторонами окрема Специфікація…

« 14» липня 2023 HANKE TISSUE Sp. z.o.o. було виставлено рахунок-проформу (Proforma invoice) № PROF/EX/23/40 на суму 91 000,00 євро.

17.07.2023 HANKE TISSUE Sp. z.o.o. та ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» підписали Специфікацію №44 до Контракту № 01-02-2021 від 01.02.2021, згідно з якою загальна вартість партії товару згідно Специфікації №44 від 17.07.2023 становить 91 000,00 євро (п.1 Специфікації №44).

21.07.2023 ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» здійснило передоплату за частину партії товару HANKE TISSUE Sp. z.o.o. на суму 23 000,00 євро, згідно проформи № PROF/EX/23/40 від 14.07.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 80.

Також між HANKE TISSUE Sp. z.o.o. та ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» додатково підписано Специфікацію від 24.07.2023 №44/2 на частину партії товару загальною вартістю 22 723.70 Євро. В пункті 3 Специфікації №44/2 від 24.07.2023 вказано умови оплати: 100 % (сто відсотків) оплата за 3 дні на підставі рахунку-фактури ПРОДАВЦЯ, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний оплатити різницю в вартості завантаженої партії Товару і здійсненої ним передоплати не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту митного оформлення експорту партії Товару на адресу ПОКУПЦЯ.

На виконання поставки партії товару загальною вартістю 22 723.70 Євро HANKE TISSUE Sp. z.o.o. видано інвойс №(S)FSE-102/SEXP/23 від 24.07.2023 на суму 22 723.70 Євро та зазначено умови оплати: передоплата, термін виконання 24.07.2023.

Згідно пункту 2.8. Контракту, у випадку, якщо по факту завантаження Товару виявиться, що вартість (кількість) завантаженої партії товару менша здійсненої Покупцем передоплати, то різниця між передоплатою і вартістю завантаженої партії товару зараховується в наступні поставки Товару, або повертається на рахунок Покупця.

Отже, ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» було здійснено оплату у відповідності до вимог контракту від № 01-02-2021 від 01.02.2021.

Зауваження митного органу по суті носять формальний характер та окремо або у своїй сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів (№ UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023, № UA209000/2023/400093/2 від 22.06.2023, № UA209000/2023/400126/2 від 20.07.2023, №UA209000/2023/400133/2 від 26.07.2023) митна вартість товару відповідачем визначена за резервним методом (ст. 64 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України митна вартість, визначена за резервним методом, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» вказує на те, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 Митного кодексу України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

На підставі аналізу вищезазначених норм права, з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України суд дійшов висновку, що у разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, відповідач у рішенні зобов`язаний був зазначити наявну інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом), а також докладно зазначити інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а зазначив, що оскільки з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення є необґрунтованими, при цьому сумніви відповідача щодо митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях та документально не підтверджені, на противагу чому позивачем доведено подання ним всіх необхідних достовірних документів згідно з вимогами Митного кодексу України для підтвердження митної вартості товарів, містять об`єктивні дані про нього, що піддаються обчисленню, підтверджують усі заявлені складові митної вартості імпортованого товару.

Митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржених рішень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Окрім того, у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17 Верховний Суд зазначив наступне: «У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів».

Однак, оскаржувані рішення не містять жодних пояснень щодо зроблених контролюючим органом коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо.

Такі обставини також вказують на необґрунтованість спірних рішень при визначенні митної вартості за методом 2ґ, а тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування їх є підставними та підлягають задоволенню.

Щодо визнання протиправною та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

У постанові від 23.07.2021 року у справі № 820/3979/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Оскільки оскаржена в судовому порядку картка відмови носить похідний характер від прийнятих рішень про коригування митної вартості, вимогу про визнання її протиправною правомірно визнано судами обґрунтованою».

Відтак, беручи до уваги вказані висновки, адміністративний позов у цій частині також підлягає задоволенню.

При цьому, судом не беруться до уваги інші посилання відповідача, з огляду на встановлені обставини.

З огляду на викладене, оскаржувані рішення та картки відмови відповідача не відповідають критеріям правомірності та обґрунтованості передбаченим п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

20 листопада 2023 року між АБ «АННИ КРАМАР» та ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» укладено Додаткову угоду №4 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 20.06.2023 в якій вказано обсяг послуг наданих АБ «АННИ КРАМАР», в особі адвоката Крамар А.О., та згідно якої сума оплати за надані ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» послуги становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» дана сума оплачена, що підтверджується Актом надання послуг № 10 від 30.11.2023 та платіжною інструкцією № 1309 від 05.12.2023.

На виконання умов Договору Адвокатом були надані відповідні послуги: аналіз документів клієнта, вивчення актуальної судової практики в аналогічних спорах, вибір правової позиції, підготовка та подача позовної заяви разом з додатками до суду.

При визначенні розміру витрат на правову допомогу суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Дана справа є незначної складності, типовою, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах.

Суд ураховує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Суд вважає справедливим відшкодування позивачу його судових витрат на правничу допомогу у сумі 7500 грн.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості: №UA209000/2023/400087/2 від 16.06.2023, № UA209000/2023/400093/2 від 22.06.2023, №UA209000/2023/400126/2 від 20.07.2023, №UA209000/2023/400133/2 від 26.07.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №UA209140/2023/000458; №UA209140/2023/000474; №UA209140/2023/000565; №UA209140/2023/000583.

Стягнути з Львівської митниці (ЄДРПОУ ВП 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, пров. Тихий 1, 11/21, ) судовий збір у розмірі 11920,00 грн.

Стягнути з Львівської митниці (ЄДРПОУ ВП 43971343, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, пров. Тихий 1, 11/21, ) судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович