Справа № 200/5108/23
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 року Справа№200/5108/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до

1) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ),

2) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (адреса: 46021, м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, ),

3) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, )

про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення № 63 від 14.07.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в частині призначення ОСОБА_1 з 08.07.2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника із застосуванням при її розрахунку положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розрахунку розміру пенсії за заробітком;

- визнати протиправними дії та скасувати рішення № 63 від 18.08.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків фактично одержуваної пенсії її чоловіка ОСОБА_2 станом на день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складала 14620,59 гривень.

Ухвалою від 19 вересня 2023 року суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху, встановивши позивачу строк 10 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом належного оформлення позовної заяви відповідно до вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, надання належним чином засвідченої копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 63 від 14.07.2023 року або клопотання про його витребування.

04 жовтня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Позивач на виконання зазначеної ухвали суду, надав клопотання про витребування доказів у справі.

Ухвалою від 05 жовтня 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/5108/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Зазначеною ухвалою суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів, у Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області було витребувано копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в тому числі рішення про призначення пенсії № 63 від 14.07.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року залучено у якості третього відповідача у справі № 200/5108/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Ухвалою суду від 24 листопада 2023 року виключено з кола відповідачів у справі № 200/5108/23 першого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. Залучено у якості першого відповідача у справі № 200/5108/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

За правилами частини 5 та частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2 . 10 липня 2023 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника та додала до заяви усі необхідні документи. За наслідками розгляду заяви позивачу була призначена пенсія у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 3304,46 грн. Розмір пенсії за віком на пільгових умовах її чоловіка ОСОБА_2 станом на день його смерті складав 14620,59 грн. На думку позивача, розмір її пенсії у разі втрати годувальника має бути 7310,29 грн., тобто 50% пенсії за віком померлого годувальника, що передбачено ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З цих підстав позивач 11 серпня 2023 року повторно звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого чоловіка. Зазначену заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду в Тернопільській області та прийнято рішення № 63 від 18 серпня 2023 року про відмову у призначенні пенсії у розмірі 50% від пенсії померлого чоловіка, оскільки пенсія у разі втрати годувальника позивачу вже призначена. Позивач вважає, що відповідачами під час розрахунку розміру її пенсії у разі втрати годувальника неправомірно застосовано положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розраховано її по заробітку, що є порушенням норм матеріального права.

Відповідач-1 (Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог позивача, просив у позові відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до статті 36 Закону України № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Для обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника необхідно обчислити розмір пенсії за віком померлого годувальника, враховуючи його стаж та заробіток. Так, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї 50% померлого годувальника. Як вбачається з розрахунку призначення пенсії від 13.07.2023 померлий чоловік отримував пенсію по інвалідності III групи, розмір пенсії становив 6608 грн. 91. Розмір пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 призначено в сумі 3304 грн. 46. Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірні та відповідають чинному законодавству. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дії та скасування рішення № 63 від 14.07.2023 про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпідставні та не підлягають задоволенню. Відповідач також зазначив, що рішення про перерахунок (перехід) № 63 від 14.07.2023 не приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та не може бути додано до матеріалів відзиву.

Відповідач-2 (Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області) надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог позивача, просив у позові відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 11.08.2023 із заявою №3171 про проведення перерахунку пенсії «перехід на інший вид пенсії» згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 18.08.2023 року за № 63 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії «перехід на інший вид пенсії» згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Переведення з одного виду пенсії на інший проводиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. З 10.07.2023 р ОСОБА_1 призначена пенсія по втраті годувальника, стаж обчислений по наявних документах. З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення, а саме на перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач-3 (Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог позивача, просив у позові відмовити. В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 звернулась з заявою від 10.07.2023 № 2777 про перерахунок «перехід на інший вид пенсій». Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. За результатами опрацювання ОСОБА_1 переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 10.07.2023. Позивач 11.08.2023 звернулась з заявою № 3171 про перерахунок «перехід на інший вид пенсій». Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. За результатами опрацювання ОСОБА_1 винесено рішення про відмову в перерахунку від 18.08.2023 №63. Впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник. Відповідач-3 зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

22 листопада 2023 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано пояснення по справі, в якому відповідач-3 зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою від 10.07.2023 №2777 про перерахунок «перехід на інший вид пенсій» Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (U04001- ED0276). За результатами опрацювання ОСОБА_1 переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 10.07.2023.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 26 жовтня 2000 року, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (), Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () є суб`єктами владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 15 червня 2023 року Пенсійним фондом України серії НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 851463 від 03.12.2020 року ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням безстроково.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 19 серпня 2000 року Виконкомом Кіровської селищної ради м. Дзержинськ Донецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 10 липня 2023 року Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Як вбачається із розпорядження щодо перерахунку пенсії від 25 лютого 2023 року, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком, умови призначення: ЗУ №1058-IV, Прик. полож., п.2,ч.1; ЗУ №1788,ст.14 (Роботи підземні, професії за пост.№202 (25)). Пенсію призначено в сумі 14620,59 грн. довічно.

10 липня 2023 року ОСОБА_1 за допомогою веб-порталу електронних послуг звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії (перехід на інший вид пенсії) згідно статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 10 липня 2023 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію у разі втрати годувальника згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до розпоряджень про перерахунок пенсії від 13 липня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Торецьк) ОСОБА_1 з 10 липня 2023 року призначено пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 2093,00 грн., який з урахуванням перерахунку (Індивідуально (масовий). Індексація заробітку) склав 3304,46 грн.

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 за допомогою веб-порталу електронних послуг звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, в якій зазначено: «прошу перевести на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по ЗУ № 1058-IV, ЗУ № 1788 ст. 14. Документи подавала 10.07.2023 року».

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 серпня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії № 63 від 18.08.2023 року, в якому зазначено, що з 10 липня 2023 року ОСОБА_1 призначена пенсія по втраті годувальника, стаж обчислений по наявних документах. Враховуючи викладене, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії згідно поданої заяви № 3171 від 11.08.2023 року.

Позивач вважає невірним обчислення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що стало підставою її звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 4 Закону №1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування.

Статтею 7 Закону №1058-IV визначено, що загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за певними принципами, до яких у тому числі віднесено принципи законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-IV визначені види пенсійних виплат і соціальних послуг. Так, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Умови призначення та розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені Розділом V Закону №1058-IV.

Так, відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону №1058-VI пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-VI переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок № 22-1)

Відповідно до п. 2.8. Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до абз. 5 п. 2.3 Постанови 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається із заробітку годувальника чи пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті.

Таким чином отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що було призначене померлому годувальнику.

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 Закону №1058-IV, якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм Закону №1058-IV є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №523/13150/16-а, від 01.06.2022 у справі №620/3519/18.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності та після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 за відповідною заявою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 10 липня 2023 року позивача переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Розмір призначеної пенсії ОСОБА_1 склав 3304,46 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відзиві зазначено, що померлий чоловік ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності III групи, розмір пенсії становив 6608 грн. 91 коп. Розмір пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника склав 3304 грн. 46 коп., тобто 50% від пенсії померлого годувальника.

Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано суду розпорядження щодо перерахунку пенсії від 25 лютого 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком, умови призначення: ЗУ №1058-IV, Прик. полож., п.2,ч.1; ЗУ №1788,ст.14 (Роботи підземні, професії за пост.№202 (25)). Пенсію призначено в сумі 14620,59 грн. довічно.

Оскільки позивачка звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону №1058-IV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника. Іншого цим Законом не передбачено.

Зі змісту вищенаведених норм законодавства слідує, що виплата пенсії повинна проводитись у відповідному відсотковому співвідношенні до пенсії, яку отримував померлий годувальник саме на час настання його смерті.

Отже, оскільки пенсія на момент смерті годувальнику ОСОБА_2 була призначена та виплачувалась в розмірі 14620,59 грн., то пенсію позивача у зв`язку з втратою годувальника слід призначити в розмірі 50% від пенсії, яку отримував померлий годувальник на час настання смерті, а саме 50 % від 14620,59 грн.

Матеріали справи не містять доказів щодо отримання ОСОБА_2 пенсії по інвалідності у розмірі 6608,91 грн., як це зазначає відповідач-1.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача щодо призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника із застосуванням при її розрахунку положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розрахунку розміру пенсії за заробітком, оскільки з наявних в матеріалах справи розпоряджень про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 13.07.2023 року вбачається, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 призначена на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, розмір якої був розрахований із пенсії померлого годувальника.

Суд зауважує, що рішення з приводу призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області не приймалося, а отже, позовні вимоги позивача щодо скасування рішення № 63 від 14.07.2023 року, задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, а також те, що саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області була розглянута заява позивача про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника та визначений розмір пенсії, суд доходить висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення ОСОБА_1 з липня 2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 3304,46 грн.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій та скасувати рішення № 63 від 18.08.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами, крім випадків, передбачених Законом.

Як зазначає позивач у позовній заяві, у зв`язку з незгодою із розміром призначеної пенсії позивач 11 серпня 2023 року звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого чоловіка.

Проте, як вбачається із самої заяви ОСОБА_1 від 11 серпня 2023 року остання зазначила: «прошу перевести на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по ЗУ № 1058-IV, ЗУ № 1788 ст. 14. Документи подавала 10.07.2023 року».

Тобто, позивачем фактично подано заяву про перерахунок (перехід з одного виду на інший вид) пенсії повторно.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 серпня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії № 63 від 18.08.2023 року, оскільки 10 липня 2023 року ОСОБА_1 призначена пенсія по втраті годувальника, стаж обчислений по наявних документах.

Отже, оскільки після призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника, позивачем повторно подано заяву про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає правомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії (переході з одного виду пенсії на інший вид), внаслідок чого рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 63 від 18.08.2023 року скасуванню не підлягає.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд зазначає наступне.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення/перерахунок пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належними відповідачами у правовідносинах щодо призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, структурні підрозділи якого, визначені за принципом екстериторіальності, розглядали заяви ОСОБА_1 від 10 липня 2023 року та від 11 серпня 2023 року про перерахунок пенсії (перехід з одного виду пенсії на інший вид).

Під час розгляду справи судом встановлено протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо визначення розміру пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 .

Також судом встановлено правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 11 серпня 2023 року про перерахунок пенсії (перехід з одного виду пенсії на інший вид), та як наслідок правомірність прийнятого відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України рішення № 63 від 18.08.2023 року.

Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області не здійснювало розгляд заяв ОСОБА_1 від 10 липня 2023 року та від 11 серпня 2023 року про перерахунок пенсії (перехід з одного виду пенсії на інший вид), не приймало жодних рішень, рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та з метою ефективного захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача, суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог позивача частково шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення ОСОБА_1 з 10 липня 2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 3304,46 грн. та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків фактично одержуваної пенсії годувальника - ОСОБА_2 , яка станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), складала 14620,59 гривень.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ), 2) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (адреса: 46021, м. Тернопіль, Майдан Волі, 3, ), 3) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) щодо призначення ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з липня 2023 року пенсії у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 3304,46 гривень.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) призначити ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 50 відсотків фактично одержуваної пенсії годувальника - ОСОБА_2 , яка станом на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) складала 14620,59 гривень.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 02 січня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар