Справа № 260/3557/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3557/23 пров. № А/857/17917/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року (ухвалене головуючим суддею Микуляк П.П. у м. Ужгород) у справі № 260/3557/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі наказу ГУНП в Закарпатській області № 42 о/с від 07.03.2023 «Про часткову зміну пункту наказу ГУНП в Закарпатській області від 04.09.2020 № 185 о/с»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з 30.03.2022 на підставі наказу ГУНП в Закарпатській області № 42 о/с від 07.03.2023 «Про часткову зміну пункту наказу ГУНП в Закарпатській області від 04.09.2020 № 185 о/с» та з урахуванням уточнених цим документом даних щодо збільшення стажу роботи в поліції та вислуги років здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії та виплатити різницю між нарахованою і фактично виплаченою пенсією.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що позивачу було призначено пенсію на підставі наказу ГУНП України в Закарпатській області №185 о/с від 04.09.2020, відповідно до якого стаж служби в поліції та вислуга років позивача в календарному обчисленні складає 21 рік 01 місяць 26 днів. На підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.11.22 у справі №2 60/3728/22 до вищезазначеного наказу Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області наказом від 07.03.2023 № 42 о/с «Про часткову зміну пункту наказу ГУНП в Закарпатській області від 04.09.2020 № 185 о/с» було внесено зміни до стаж служби в поліції та вислуга років в календарному обчисленні та збільшено до 26 років 06 місяців 26 днів, а загальний трудовий стаж до 34 років 02 місяців та 20 днів. На підставі зазначеного у позивача виникло право на збільшення пенсії за вислугу років у відсотковому розмірі з 54% до 66,5% його грошового забезпечення. Відповідно в грошовому вимірі її розмір також збільшився. Листом від 26.04.23 за №3095-2947/3-02/8-0700/23 відповідач відмовив у перерахунку пенсії посилаючись на те, що зарахування вислуги років у пільговому розрахунку для призначення пенсій особам згідно п. «б» с. 12 Закону №2262 не передбачено, а рішення суду від 18.11.2023 не містить жодних зобов`язань для відповідача.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі Наказу ГУНП в Закарпатській області № 42 о/с від 07.03.2023 року «Про часткову зміну пункту наказу ГУНП в Закарпатській області від 04.09.2020 № 185 о/с». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із врахуванням Наказу ГУНП в Закарпатській області №42 о/с від 07.03.2023 «Про часткову зміну пункту наказу ГУНП в Закарпатській області від 04.09.2020 №185 о/с», в частині збільшення стажу роботи в поліції та вислуги років з 30.03.2022, з врахуванням виплачених сум.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки рішенням суду було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області внести зміни до наказу «По особовому складу» № 185 о/с від 04.09.2020 в частині обчислення календарного стажу служби ОСОБА_1 в поліції, який дає право на пенсію за вислугою років, зарахувавши до такого пільговий стаж за період роботи у територіальних підрозділах Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Закарпатській області з 07.1999 по 05.2008 у загальній кількості 13 років 03 місяці (8 років 10 місяців календарної вислуги та 4 роки 5 місяців пільгової), у зв`язку із чим вислуга років для призначення пенсії становить 25 років 6 місяців 26 днів, а загальний трудовий стаж для призначення пенсії складає 34 роки 02 місяці 20 днів.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 04.09.2020 № 185 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до вказаного наказу стаж служби в поліції на день звільнення складає 21 рік 01 місяць 26 днів, вислуга років у календарному обчисленні складає 21 рік 01 місяць 26 днів, загальний трудовий стаж для призначення пенсії складає 29 років 09 місяців 20 днів.

Позивачу призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується протоколом.

На підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 Головним управлінням НП в Закарпатській області було винесено наказ від 07.03.2023 № 42 о/с «Про часткову зміну пункту наказу ГУНП в Закарпатській області від 04.09.2020 № 185 о/с» (справа № 260/3728/22), яким було внесено зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 04.09.2020 № 185 о/с, відповідно до якого було збільшено вислугу років в календарному обчисленні та стаж служби в поліції до 26 років 06 місяців 26 днів, а загальний трудовий стаж для призначення пенсії було збільшено до 34 років 02 місяців та 20 днів.

30.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням стажу служби у поліції.

26.04.2023 листом Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомила позивача, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 у справі № 260/3728/22 на підставі якого внесено зміни до наказу про звільнення не містить жодних зобов`язань до Головного управління. Рішення про призначення, перерахунок, переведення з виду на вид приймається органом, що призначає пенсії.

Враховуючи зазначене, відповідач зазначив, що підстав для здійснення перерахунку пенсі немає.

Позивач вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно п. «б» ч.1 ст. 1-2 Закону № 2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог ч.5 ст.30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В силу п. «а» ч.1 ст.13 цього Закону, пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п.2, 3 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію, звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Разом з цим, згідно положень ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п.п. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відповідності до п. 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за № 135/13402), перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону (2262-12). Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.11.2022 у справі № 260/3728/22 було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області внести зміни до наказу «По особовому складу» № 185 о/с від 04.09.2020 в частині обчислення календарного стажу служби ОСОБА_1 в поліції, який дає право на пенсію за вислугою років, зарахувавши до такого пільговий стаж за період роботи у територіальних підрозділах Державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Закарпатській області з 07.1999 по 05.2008 у загальній кількості 13 років 03 місяці (8 років 10 місяців календарної вислуги та 4 роки 5 місяців пільгової), у зв`язку із чим вислуга років для призначення пенсії становить 25 років 6 місяців 26 днів, а загальний трудовий стаж для призначення пенсії складає 34 роки 02 місяці 20 днів.

Таким чином, враховуючи зазначені вище положення норм чинного законодавства та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про наявність необхідних, законодавчо визначених підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з огляду на подання до пенсійного органу додаткових документів.

Разом з цим, щодо доводів апелянта про відсутність підстав для зарахування позивачу страхового стажу пільгового періоду вислуги років.

Так, в підтвердження цього скаржник посилається на постанову Верховного суду від 31.08.2023 у справі №200/4951/22.

Однак судом встановлено, що правовідносини в даній справі та правовідносини щодо яких ухвалена вищевказана постанова Верховного Суду не є тотожними, оскільки в останніх вирішувалося питання про наявність пільгової вислуги років, необхідної для призначення пенсії за вислугу років. Натомість у спірних правовідносинах у даній справі оскаржується відмова відповідача у перерахунку вже призначеної пенсії.

Факт наявності пільгової вислуги років, необхідної для перерахунку пенсії позивача, підтверджується наказом № 42 о/с ГУНП в Закарпатській області «Про часткову зміну пункту наказу ГУНП в Закарпатській області від 04.09.2020 №185 о/с» про звільнення від 04.09.2020», який є чинним та ніким не оспорювався. Копія витягу з наказу наявна в матеріалах справи.

Відтак, правові висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.08.2023 у справі №200/4951/22 не підлягають застосуванню у даній справі.

Стосовно твердження апелянта про втручання в дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду слід зазначити наступне.

Дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Така правова позиція викладена у багатьох судових рішеннях касаційної інстанції, зокрема у рішенні № 2040/6320/18 від 05.03.2019.

Оскільки чинним законодавством передбачений лише один варіант законної поведінки відповідача при наявності у особи пільгової вислуги років, а саме здійснити перерахунок призначеної пенсії, відповідно, про жодні дискреційні повноваження органу пенсійного фонду говорити безпідставно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року у справі № 260/3557/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький