Справа № 320/10547/22
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28 грудня 2023 року 320/10547/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яка полягає у невиплаті позивачу заборгованості по пенсії в сумі 228674,45 грн. за період з 25.06.2018 по 31.12.2020;

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість пенсії в сумі 228674,45 грн. за період з 25.06.2018 по 31.12.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання попередніх рішень суду відповідачем позивачу була нарахована додаткова пенсія, проте фактично не виплачена та перейшла в статус заборгованості.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстави для закриття провадження у справі з огляду на таке.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2018 у справі №810/4556/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 або Позивач) та зобов`язано Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області:

зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на достроковий вихід на пенсію за Списком № 1 періоди роботи з 22.05.1985 по 29.06.1985, з 23.09.1985 по 25.1 1.1985, з 11.03.1986 по 14.04.1986, з 01.11.1991 по 03.12.1993, з 13.12.1993 по 28.03.1996, з 10.04.1996 по 09.06.1996, з 14.06.1996 по 01.06.1998, з 29.06.1998 по 05.10.1998, з 09.10.1998 по 28.12.1998, з 04.01.1999 по 30.06.2000, з 02.01.2001 по 17.07.2001, з 03.08.2001 по 05.06.2005, з 01.10.2012 по 22.03.2017;

призначити ОСОБА_1 пенсію за Списком № 1 починаючи з 25 червня 2018 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 у справі №360/5088/19 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі - Головне управління ПФУ у Київській області або Відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ у Київській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (надалі - Закон №345-VI), тобто у розмірі 80 % заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України від 09.07.2003 N 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV) під час обчислення пенсії;

зобов`язано Головне управління ПФУ у Київській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 8 Закону № 345-VI, тобто у розмірі 80 % заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV під час обчислення пенсії, починаючи з 25.06.2018.

Не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2020, відповідачем була подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, яка ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2020 була повернута скаржнику.

Отже, 25.09.2020 набрало законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 у справі № 360/5088/19, яке було направлено на добровільне виконання до Головного управління ПФУ у Київській області.

Також на виконання вказаного рішення суду 11.01.2021 Київським окружним адміністративний судом видано виконавчий лист, який Позивачем було пред`явлено до виконання.

На підставі цього листа постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єжовим М. В. від 11.05.2021 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Відповідно до листа Головного управління ПФУ у Київській області від 18.12.2020 №13356-18966/8-02/8-1000/20 на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI, тобто у розмірі 80 % заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV-IV під час обчислення пенсії. З урахування цього щомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 склав 12 105,35 грн.

Також позивачу нараховано заборгованість пенсії за період з 25.06.2018 по 31.12.2020 у сумі 228 674,45 грн, яку, відповідно до тверджень позивача відповідач відмовляється виплачувати, посилаючись на абзац 20 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (надалі - Постанова КМУ №637), відповідно до якого суми пенсій, які не виплачені за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна відповідь була надана й листом Головного управління ПФУ у Київській області від 03.06.2022 № 1000-0202-8/49779, згідно з яким управління повідомило, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2020 у справі № 360/5088/19 за період з 25.06.2018 по 31.12.2020 нараховані кошти в сумі 228674,45 грн обліковано, унесено до Реєстру судових рішень, та які будуть виплачені на умовах окремого Порядку відповідно по постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій, не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовлялися відповідно до п. 1 ч. першої ст. 12 Закону України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (надалі - Закон № 1706-VII) від довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території.

Вважаючи таку відмову і дії протиправними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відповідним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до вимог частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постановах від 17.04.2019 (справа №355/1648/15-а), від 12.05.2020 (справа №815/2252/16), від 16.12.2021 (справа №170/167/17) Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«…зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.».

Судом встановлено, що на підставі вищезазначених рішень Київського окружного адміністративного суду у відповідача перед позивачем сформувалася заборгованість за період з 25.06.2018 по 31.12.2020 у сумі 228 674,45 грн.

На виконання рішень Київського окружного адміністративного суду відповідачем проведено перерахунок пенсії, однак не здійснено виплату нарахованих коштів в сумі 228674,45 грн.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати донарахованої пенсії за період з 25.06.2018 по 31.12.2020 у сумі 228 674,45 грн., що була перерахована на виконання рішень судів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відтак, суд вважає, що спір стосовно виплати донарахованої пенсії за період з 25.06.2018 по 31.12.2020 у сумі 228 674,45 грн. вирішено в судовому порядку в межах попередніх справ, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України в межах справи, за результатами розгляду якої сформувалася заборгованість за період з 25.06.2018 по 31.12.2020 у сумі 228 674,45 грн.

Аналогічний підхід застосував Верховний Суд під час вирішення справ № 240/9339/22 (постанова від 11.12.2023), №170/167/17 (постанова від 16.12.2021), №400/822/20 (постанова від 31.01.2022), №233/3744/17 (постанова від 20.04.2022), №345/4045/16-а (постанова від 11.05.2022), № 620/4090/22 (постанова від 21.12.2022).

Крім того, як встановлено судом, відповідач фактично не заперечує проти розміру пенсії, яка ним самостійно перерахована, відтак така сума не є спірною.

Крім того, вирішуючи можливість вирішення спору щодо неналежного виконання судового рішення Верховний Суд у постанові 17.04.2019 (справа № 355/1648/15-а) дійшов наступних висновків:

"…Такі фактичні обставини вказують на те, що публічно-правовий спір між позивачем та відповідачем вирішено постановою Шацького районного суду Волинської області від 07.12.2016, а спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням відповідачем зазначеного рішення у повному обсязі.

Таким чином, вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 267 КАС України (в редакції до 15.12.2017) або ст. 383 КАС України (в діючій редакції)…»

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд під час вирішення справ №815/2252/16 (постанова від 12.05.2020), №170/167/17 (постанова від 16.12.2021), №400/822/20 (постанова від 31.01.2022), №233/3744/17 (постанова від 20.04.2022), № 345/4045/16-а (постанова від 11.05.2022).

Такі висновки щодо застосування норм процесуального права підлягають застосуванню і до спірних правовідносин.

Крім цього, Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» повноваження щодо виконання рішень про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ передано органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, хоч вони й не є органами примусового виконання рішень.

Рішення виконуються в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Отже, судові рішення, які набрали законної сили мають виконуватися всіма особами добровільно, в іншому випадку - примусово. Також, законодавцем передбачений цілий комплекс опцій щодо заходів контролю за виконанням судових рішень та передбаченої відповідальності за їх невиконання, але, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову з метою стимулювання виконання рішення за попереднім позовом.

У зв`язку з цим, суд вважає, що відповідну позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства у порядку позовного провадження.

При аналогічних обставинах Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 24 травня 2022 року у справі № 240/9339/22 відмовив особі у відкритті провадження у справі за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів на підставі пункту 2 частини 1статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, а Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 12 липня 2022 року апеляційну скаргу особи залишив без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року - без змін.

Проте Верховний Суд під час вирішення справ № 240/9339/22 (постанова від 11.12.2023), під час розгляду касаційної скарги сторони по справі на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2022 змінив зазначені ухвалу та постанову судів першої та апеляційної інстанції в частині мотивів відмови у відкритті провадження, а саме з пункту 2 (у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі) на пункту 1 (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства) частини першої статті 170 КАС України.

Відповідне положення на пункту 1 (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства) частини першої статті 170 КАС України кореспондується з положенням пункту 1 (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства) частини першої статті 238 КАС України.

Тому, в даному випадку наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Частиною 1 ст. 239 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Тому, суд вважає за необхідне роз`яснити, шо ОСОБА_1 може звернутися до Київського окружного адміністративного суду не в порядку позовного провадження, а в порядку, передбаченому Розділом IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» КАС України.

Частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Оскільки доказів понесення позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 9, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 320/10547/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з відповідним питанням він може звернутися до Київського окружного адміністративного суду не в порядку позовного провадження, а в порядку, передбаченому Розділом IV «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» КАС України.

Ухвалу про закриття провадження у справі надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.