Справа № 280/8867/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Справа № 280/8867/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач ) в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Харківській області №97 від 19.10.2023;

зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 11.10.2023.

Також просить стягнути на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 859,00 грн. та адвокатських послуг в розмірі 20000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що 11.10.2023 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав всі необхідні документи, однак рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №97 від 19.10.2023 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недостатнім пільговим стажем. Вважає рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його конституційні права на пенсійне забезпечення, оскільки таке не базується на відомостях з трудових книжок, а також документах, які надав позивач для підтвердження необхідного стажу. На підставі вищевикладеного наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 30.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 15.11.2023 через систему «Електронний суд» надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому вказує, що на підставі наданих документів, доданих до заяви, вік позивача на момент звернення складав 45 років, пільговий стаж за Списком № 1 становить 15 років 05 місяців 1 день. Пояснює, що за наданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано періоди згідно з довідками про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 91, №92 від 13.03.2023 та №208 від 20.07.2023, так як посади та виробництва, зазначені в довідках, не збігаються з даними трудової книжки НОМЕР_1 , а також дата початку періоду роботи згідно довідки №91 від 13.03.2023 не збігається з датою згідно довідки №92 від 13.03.2023, №.51 від 17.06.1996 та постановою КМУ №202 від 31.03.1994. Враховуючи зазначене, було вирішено відмовити в призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з недосягненням пенсійного віку згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач набуде право на пенсію з 09.04.2028. На підставі викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України, справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

11.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком пільгових згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії додано сканкопії наступних документів, які також долучені позивачем до матеріалів справи: довідка від 20.04.2023 №2303- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; лист від 05.09.2023 №18-1/102 «Щодо надання інформації» з ПрАТ «ММК ім. Ілліча»; Військовий квиток НО №5588942 від 29.11.1996; Диплом ДЗ №002710 від 05.06.1996; паспорт громадянина України НОМЕР_2 від 11.10.1995; витяг з наказу №100/18.05.2023/2 від 18.05.2023 ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» «Про підсумки позачергової атестації робочих місць за умовами праці працівників цеху вогнетривких робот (ЦВР), цеху ремонту металургійного устаткування (ЦРМУ) філії №3 в м. Кам`янське»; витяг з наказу ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» №512 від 03.05.2019 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці ЦДР, ЦРАУ, ЦРМУ, ЕРЦ, ЦРВУ, ЦЕР, ЦРМП, ЦРМ, ЦСО Аглофабрики, ЦСО доменного виробництва, ЦСО сталеплавильного виробництва, ЦСО ЛПЦ-3000, ЦСО ЛПЦ-1700, ЦСО Холодного прокату, Управління транспорту»; витяг з наказу ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» №П/100/29.05.2020/1 від 29.05.2020 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці структурних підрозділів Філії з поточних ремонтів, Дирекції з ремонтів прокатного виробництва, Дирекції з ремонту аглодоменного та сталеплавильного виробництва»; копія довіреності від 28.12.2022 №18/245 з ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ»; копія наказу ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» від 31.07.2023 №302 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці»; довідка про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №14к-179 від 10.10.2023; довідка про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №14к-180 від 10.10.2023; копія наказу №621 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 11.07.2023 з ТОВ «МЕТІНВСЕТ-ПРОМСЕРВІС»; обліково-службова картка до військового квитка серії НОМЕР_3 ; трудова книжка НОМЕР_4 від 14.07.2023; заява пр

Однак, рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №97 від 19.10.2023, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з недосягненням пенсійного віку згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що за наданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано періоди згідно з довідками про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 91, №92 від 13.03.2023 та №208 від 20.07.2023, так як посади та виробництва, зазначені в довідках, не збігаються з даними трудової книжки НОМЕР_1 , а також дата початку періоду роботи згідно довідки №91 від 13.03.2023 не збігається з датою згідно довідки №92 від 13.03.2023, №.51 від 17.06.1996 та постановою КМУ №202 від 31.03.1994. Позивач набуде право на пенсію з 09.04.2028.

Не погоджуючись з рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Частиною 1 зазначеної статті передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону №1058-IV визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Статтю 62 Закону №1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17, від 10.12.2020 у справі №372/403/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

За приписами пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з абзацами 1,3 пункту 2.14 Інструкції №58 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. У графі 3 пишеться: "Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво" із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Відповідно до абзаців 4,5 пункту 2.14 Інструкції №58 якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Так, за даними трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_5 від 17.06.1996:

- 01.09.1995 по 05.06.1996 - навчання в ПТУ №52 м. Маріуполя;

- 12.06.1996 16.10.1996 працював електрогазозварювальником 3 розряду у Маріупольському управлінні №112 ЗАТ «Донбасстальконструкція»;

- 29.11.1996 11.05.1998 служба в армії;

- 01.07.1998 15.04.2014 працював вогнетривником на гарячих роботах 3, 4, 5, 6 розряду у цеху домнаремонт ВАТ «ММК ім. Ілліча»;

- 16.04.2014 31.05.2015 працював вогнетривником на гарячих роботах 6 розряду в цехах сталеплавильного та аглодоменного виробництва, цех ремонту металургійних печей «ММК ім. Ілліча»;

- 01.06.2015 11.07.2023 працював вогнетривником, зайнятим на гарячих роботах 6 розряду, дільниця з ремонту металургійних печей в цехах сталеплавильного виробництва, ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС».

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_4 від 14.07.2023 з 14.07.2023 позивач прийнятий у ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» по переведенню з ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» вогнетривником 6 розряду, дільниця з виконання капітального ремонту футеровки нагрівальних агрегатів, сервісний центр (м. Запоріжжя).

Згідно з Довідками про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №14к-179 від 10.10.2023 та №14к-180 від 10.10.2023 пільговий стаж роботи на ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» становить 0 років 2 місяці 21 день.

Суд зазначає, що всі записи в трудових книжках позивача записані чітко, виправлень не мають, а займані посади повністю відповідають названим посадам у Списках №1, що були затвердженні постановами урядів у відповідний період часу. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в даному випадку позивач працював на посадою вогнетривника на гарячих ділянках, що відносіться до професій та виробництв, передбачених Списком №1, починаючи з 01 липня 1998 року до дня звернення з заявою про призначення пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Списком передбачено наступне: 10300000 III. МЕТАЛУРГІЙНЕ ВИРОБНИЦТВО (чорні метали), 10302000 2. Виробництво сталі і феросплавів. Підготовка сумішей і ремонт металургійних печей. 1030200а а) Робітники, 1030200а-15416 Вогнетривники, зайняті на гарячих роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Списком передбачено наступне: III. ЧОРНА МЕТАЛУРГІЯ. 2. Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сполук і копрові роботи. Ремонт металургійних печей. Випалювання доломіту та вапна. 3.2а а) робітники, 3.2а вогнетривники, зайняті на гарячих роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Списком передбачено наступне: III. ЧОРНА МЕТАЛУРГІЯ. 2. Виробництво сталі та феросплавів. Підготовка сумішей та ремонт металургійних печей. Робітники: вогнетривники, зайняті на гарячих ділянках робіт.

Таким чином, періоди роботи позивача з 01.07.1998 по 31.05.2015 у ВАТ «Маріупольський Металургійний комбінат ім. Ілліча» (яке перейменоване у ПАТ «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча») на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих ділянках робіт, з 01.06.2015 по 11.07.2023 у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах, з 14.07.2023 по 05.10.2023 у ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» на посаді вогнетривника на дільниці з виконання капітального ремонту футеровки нагрівальних агрегатів, сервісний центр (м. Запоріжжя) підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Судом встановлено, що позивач звертався за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах відбувалось саме відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, у той же час, в обґрунтування законності прийнятого рішення №97 від 19.10.2023 про відмову в призначенні пенсії, відповідач посилається на норму підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До того ж, відповідач стверджує, що за наданими позивачем документами до пільгового стажу роботи не зараховано періоди згідно з довідками про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 91, №92 від 13.03.2023 та №208 від 20.07.2023, так як посади та виробництва, зазначені в довідках, не збігаються з даними трудової книжки НОМЕР_5 , а також дата початку періоду роботи згідно довідки №91 від 13.03.2023 не збігається з датою згідно з довідками №92 від 13.03.2023, №.51 від 17.06.1996 та постановою КМУ №202 від 31.03.1994.

Разом із цим, позивачем під час звернення з заявою про призначення пенсії 11.10.2023 не було надано взагалі довідок № 91, №92 від 13.03.2023 та №208 від 20.07.2023. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Так, в спірному рішенні відповідача не зазначено, які саме періоди роботи позивача не зараховано до пільгового та страхового стажу, лише вказане про те, що зараховано не всі періоди роботи.

Ураховуючи викладене вище, з метою захисту прав та інтересів позивача, з огляду на частину 2 статті 245 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Харківській області №97 від 19.10.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо обраного способу захисту порушеного права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Так, порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005№ 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За приписами пунктів 4.3, 4.10 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача з 11.10.2023 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

При цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Таким чином, оскільки питання призначення/перерахунку позивачу пенсії віднесено до виключної компетенції відповідача та приймаючи до уваги, що відповідач не зарахував спірний стаж роботи позивача, а суд позбавлений повноважень розраховувати необхідний для призначення пенсії стаж, позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 01.07.1998 по 31.05.2015 у ВАТ «Маріупольський Металургійний комбінат ім. Ілліча» (яке перейменоване у ПАТ «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча») на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих ділянках робіт, з 01.06.2015 по 11.07.2023 у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах, з 14.07.2023 по 05.10.2023 у ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» на посаді вогнетривника на дільниці з виконання капітального ремонту футеровки нагрівальних агрегатів, сервісний центр (м. Запоріжжя) до пільгового стажу за Списком №1, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву позивача від 11.10.2023 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 858,88 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Харківській області, яким прийняте протиправне рішення.

Що стосується стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд враховує таке.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 №23-рп/2009 та від 11.07.2013 №6-рп/2013.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу договір про надання правничої допомоги від 17.08.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер АН №1216623 від 17.08.2023 на надання правничої (правової) допомоги; додатковий договір від 23.08.2023до Договору про надання правничої допомоги, довідка від 23.10.2023 про сплату послуг у розмірі 20000,00 грн.

За змістом статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті Кодексу суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, дослідивши подану заяву із розрахунком витрат на професійну правничу допомогу, суд зауважує на таке.

Ознайомившись з поданими представником позивача документами, суд не вважає їх достатніми для вирішення питання про присудження до стягнення за рахунок відповідача понесених витрат на правничу допомогу, оскільки з вказаних документів не вбачається, що вказані послуги були надані адвокатом саме у Запорізькому окружному адміністративному суді у межах даної справи, при цьому, відповідно до договору від 17.08.2023 про надання правової допомоги Довіритель доручає, а адвокат приймає доручення щодо надання правничої допомоги відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики на передбачених договором умовах. Правнича допомога довірителю може надаватися адвокатом у вигляді усного та/або письмового консультування з правових питань; правового аналізу документів; складання письмових звернень (заяв, пропозицій, клопотань, скарг), повідомлень, претензій, процесуальних документів (заяв, клопотань, скарг, позовних заяв, відзивів, відповідей на відзив, заперечень, пояснень тощо); захисті та представництві прав та інтересів в порядку, передбаченому процесуальним законодавством України.

Крім того, додатковою угодою до Договору передбачено, що довіритель доручає, а адвокат приймає доручення щодо надання правничої допомоги в справі щодо призначення пенсії, а у випадку відмови у її призначенні оскарженні рішення територіального управління Пенсійного фонду України. 2. Гонорар адвоката за правовий супровід справи до та під час звернення до органу пенсійного фонду України, під час провадження в суді першої інстанції, а також на стадії виконання судового рішення становить 20000 грн.

Судом встановлено, що згідно з довідкою від 23.10.2023 (за договором про надання правничої допомоги б/н від 17.08.2023) сторони визначили, що загальна вартість наданих послуг становить 20000,00 грн., в той-же час, аналізуючи подані документи, за критеріями, визначеними у частині 5 статті 134 КАС України, суд зазначає, що сума гонорару в 20000,00 грн. була визначена сторонами ще під час укладення Договору про надання правової допомоги, незалежно від обсягу наданих адвокатом робіт (наданих послуг), Акту виконаних робіт, який би не містив визначені частиною 5 статті 134 КАС обов`язкові для детального опису робіт (наданих послуг) реквізитів, зокрема складністю виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання робіт (надання послуг) тощо, до суду надано не було.

Додаткової ідентифікації наданих послуг, окрім у межах договору від 17.08.2023 про надання правничої допомоги, надані позивачем документи не містять.

Так, у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі №826/841/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Верховного Суду від 05.09.2019 по справі №826/841/17 Верховний Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Таким чином витрати на правничу допомогу мають бути фактичними в розрізі реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а їх розмір повинен бути обґрунтований та документально підтверджений.

Суд вважає, що висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, у якому йдеться про те, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, не спростовує і висновків, викладених у цій же постанові про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, враховуючи вимоги статті 134 КАС України, позицію Верховного Суду, суд приходить до висновку, що подані документи не можуть слугувати достатніми та належними доказами для підтвердження понесених позивачем судових витрат саме у справі №280/8867/23, а тому суд не знаходить підстав для їх стягнення.

Керуючись статтями 9, 77, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №97 від 19.10.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 01.07.1998 по 31.05.2015 у ВАТ «Маріупольський Металургійний комбінат ім. Ілліча» (яке перейменоване у ПАТ «Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча») на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих ділянках робіт, з 01.06.2015 по 11.07.2023 у ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» на посаді вогнетривника, зайнятого на гарячих роботах, з 14.07.2023 по 05.10.2023 у ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» на посаді вогнетривника на дільниці з виконання капітального ремонту футеровки нагрівальних агрегатів, сервісний центр (м. Запоріжжя) до пільгового стажу за Списком №1, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.10.2023 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 858,88 грн.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак