Справа № 600/8174/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 січня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/8174/23-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський Ферментаційний Завод» до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський Ферментаційний Завод» звернулось до суду з позовом до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2023/000590/2 від 25.10.2023 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UА408020/2023/001979 від 25.10.2023 року;

- визнати протиправними та скасувати прийняті Чернівецькою митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UА408000/2023/000589/2 від 25.10.2023 та Картку відмови в прийнятті декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА408020/2023/001980 від 25.10.2023.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак усупереч наведеним нормам позивачем не додано до позову оригіналу чи належним чином засвідченої копії митних декларацій від 25 жовтня 2023 року №23UA46U0 та від 25 жовтня 2023 року №23UA49U07? на які містяться посилання у позові та відносно яких і були прийняті оскаржувані рішення, про що свідчить їх зміст.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України Про судовий збір. Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 гривень.

Поряд з цим варто зазначити і таке.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В силу вимог зазначеної норми процесуального права суд звертає увагу на постанову Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962 (адміністративне провадження №К/9901/30593/19), в якій Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Виходячи з викладеного, вимога про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів носить майновий характер. Вирішення судом такого спору стосується зобов`язань позивача, що виражені в грошовому еквіваленті та має очевидний економічний характер. А ціною даного позову є різниця митних платежів, які підлягали сплаті позивачем з урахуванням розрахованої ним у митній декларації митної вартості товарів, та які підлягали сплаті після розрахунку відповідачем митної вартості товарів, зазначеної в оскаржуваному рішенні.

Проте позивачем усупереч пункту 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позові не зазначено суми митних платежів, які були сплачені з урахуванням митної вартості товарів, визначеної ним у кожній митній декларації, та суми митних платежів, які підлягали сплаті (чи були ним сплачені) з урахуванням митної вартості товарів, визначеної відповідачем після проведення коригувань митної вартості товарів в оскаржуваних рішеннях.

З огляду на викладене, суд зазначає про неможливість визначення вірності обрахунку та сплати позивачем судового збору за подання даного позову.

Поряд з цим суд звертає увагу, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський Ферментаційний Завод» фактично містить дві позовні вимоги майнового характеру (скасування рішень про коригування митної вартості товарів) та дві позовні вимоги немайнового характеру (визнання протиправними та скасування карток відмови у прийнятті митної декларації).

Вказане розмежування щодо характеру позовних вимог у даній категорії справ підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 01 червня 2022 року по справі №540/5134/21, у постанові від 26 березня 2019 року по справі №820/3356/16.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно статтею 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином суд також зауважує, що окрім судового збору за дві вимоги майнового характеру, підлягає сплаті і судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 5368 грн (2684*2).

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський Ферментаційний Завод» до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішень залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк