Справа № 160/9821/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2023 року Справа № 160/9821/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
09.05.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, поданий представником позивача - адвокатом Копійко Артемом Андрійовичем, у якому позивач просить суд:
Позивач вважає Рішення протиправним і незаконним, оскільки в наказі було зазначено про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , магазин. Оформити направлення на проведення фактичної перевірки. Розпочати проведення перевірки з 11 травня 2022 року. Проте перевіряючи чомусь прийшли до Позивача в магазин, який розташований за іншою адресою ніж зазначено в наказі про проведення фактичної перевірки, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому Позивач надав до початку перевірки договір оренди приміщення, в якому чітко було зазначена інша адреса.
Крім цього, позивач вказує, що сам наказ про проведення фактичної перевірки не відповідає вимогам Податкового кодексу України, а отже є незаконним. В наданій Позивачу копії наказу про проведення фактичної перевірки не зазначено найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється). Адреса об`єкта перевірки, яка зазначена в копії наказу про проведення фактичної перевірки відмінна від адреси об`єкта здійснення господарської діяльності (магазину) Позивача. В копії наказу про проведення фактичної перевірки не зазначені підстави перевірки. Отже, на його думку, фактично перевіряючи проводили фактичну перевірку без законних підстав для її проведення.
Позивач не здійснював реалізацію підакцизних товарів, отже і не здійснював розрахункову операцію при продажу підакцизних товарів. Адже перевіряючі скориставшись необізнаністю Позивача в законодавстві, по-перше розпочали проведення перевірки не маючи на це законних підстав та по-друге попросили надати їм будь-який чек, і Позивач під їх диктовку написав пояснення, адже Йому представники Повідомили, що так потрібно зробити. В наданому Позивачем чеку не було зазначено, а ні електронної сигарети, а ні рідини, що використовується в електронних сигаретах (парогенераторах). Позивач не здійснював реалізацію електронної сигарети та рідини, що використовується в електронних сигаретах (парогенераторах). В акті про результат фактичної перевірки зазначені перевіряючими факти не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: уточненого адміністративного позову з уточненим суб`єктним складом правовідносин та/або уточненими позовними вимогами відповідно до вимог КАС України, який містить реєстраційний номер облікової картки платника податків представника позивача, а також його копії для направлення відповідачу/відповідачам у справі відповідно до їх кількості, та/або доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Копію ухвали, враховуючи припинення фінансування суду за кошторисними призначеннями для придбання поштових марок через військове вторгнення російської федерації на територію України та введенням на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/202 воєнного стану, 25.05.2023 направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на електронну адресу представника позивача, зазначену в позовній заяві, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк для усунення недоліків до 30.05.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк на подання відзиву на позов; витребувано від відповідача додаткові докази та встановлено строк для їх подання.
За даними КП «ДСС» копію ухвали про відкриття провадження та копію уточненого позову за допомогою підсистеми «Електронний суд» надіслано одержувачу - Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області в її електронний кабінет - 25.07.2023 о 18:26, про що свідчать матеріали справи. Копію ухвали про відкриття провадження 25.07.2023 позивачу направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву відповідачем з урахуванням ч.6 ст.251 КАС України до 10.08.2023.
22.08.2023 засобами поштового зв`язку до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому Головне управління ДПС у Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просило відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що в наказі ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.05.2022 №1235-п міститься посилання на підстави проведення перевірки, а саме: пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України. Отже, фактична перевірка позивача призначена для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу підакцизних товарів. Враховуючи викладене, на думку відповідача, доводи позивача з приводу порушення порядку призначення та проведення фактичної перевірки є необґрунтованими. Крім того, в наказі ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.05.2022 №1235-п та направленнях від 11.05.2023 №1303, №1304 та №1305 зазначено конкретний об`єкт, перевірка якого проводиться, а саме господарська одиниця з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лєрмонтова, 18, магазин, підстави її проведення, а також усі відомості, що передбачені пунктом 81.1. ст. 81 ПК України. Таким чином, наказ від 11.05.2022 №1235-п про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 є законним та обґрунтованим, складеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства. Так, посадовими особами контролюючого органу було пред`явлено ФОП ОСОБА_1 наказ від 11.05.2022 №1235-п та направлення на проведення перевірки від 11.05.2023 №1303, №1304 та №1305, про що свідчить його підпис у вказаних направленнях. Таким чином, відповідач вважає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області виконано вимоги передбачені пунктом 81.1. ст. 81 ПК України та приступили до проведення фактичної перевірки.
05.09.2023 засобами поштового зв`язку до суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 вищевказаний адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду: - заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.
Копію означеної ухвали 26.10.2023 направлено засобами електронного зв`язку на електронну адресу представника позивача, зазначену останнім особисто в позовній заяві, про що свідчать матеріали справи. Тобто, строк на усунення недоліків позовної заяви до 06.11.2023.
10.11.2023 від засобами поштового зв`язку надійшла заява про поновлення строків звернення до адміністративного суду з позовної заявою (направлено до суду 06.11.2023).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 поновлено позивачу строк звернення з цим позовом та вирішено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею Юхно І.В. одноособово.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Водночас, матеріали справи свідчать про те, що згідно з договором оренди нерухомого майна №1 від 05.05.2022 ОСОБА_1 (Орендар) прийнято в строкове платне користування від ОСОБА_2 (Орендодавця) нежитлове приміщення: загальною площею 41,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Майно передається в Оренду з метою здійснення підприємницької діяльності - магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.05.2022 №1235-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , магазин» вирішено провести фактичну перевірку господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , магазин з 11.05.2022 тривалістю не більше 10 діб.
11 травня 2022 року об 11 год. 48 хв. на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.05.2022 №1235-п та направлень на перевірку від 11.05.2022 №1303, №1304, №1305 посадовими особами контролюючого органу розпочато проведення фактичної перевірки магазину за адресою АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом від 18.05.2022 №683/04-36-09-04/ НОМЕР_1 .
У висновках акта встановлено такі порушення ст. 11, 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробів і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), ст.14.1.109, ст. 226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), Постанови КМУ від 27.12.2010 №1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» (зі змінами та доповненнями), п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).
Згідно з актом від 18.05.2022 №683/04-36-09-04/ НОМЕР_1 контролюючим органом:
1. Роздрібна торгівля рідинами, що використовуються електронних сигаретах без відповідної ліцензії, а саме: реалізація рідин, що використовуються електронних сигаретах Hype apple ємністю 30 мл., 1 шт. за ціною 250 грн. та одноразова сигарета Maskking 1 шт. за ціною 150 грн.
2. Реалізація рідин, що використовуються електронних сигаретах без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме реалізація рідини, що використовуються електронних сигаретах Hype apple ємністю 30 мл., 1 шт. за ціною 250 грн. та одноразова сигарета Maskking 1 шт. за ціною 150 грн.
У акті також зазначено, що в ході фактичної перевірки було зроблено виклик 102 за №6436 від 11.05.2022. Працівниками ВП Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпроп. обл. складено протокол про адміністр. правопорушення серії ВАВ №313493 від 11.05.2022.
Акт фактичної перевірки від 18.05.2022 №683/04-36-09-04/ НОМЕР_1 було отримано ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить підпис останнього на наявній у матеріалах справи копії Акту.
Відповідно до особистих пояснень позивача до акта перевірки від 18.05.2022 №683/04-36-09-04/ НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 11.05.2022 о 11:48 було продано електронну сигарету Maskking 1 шт. за ціною 150 грн. та рідину для електронних сигарет Hype яблуко, за ціною 250 грн., всього сума продажу склала 400 грн. Чек по ПРРО був наданий пізніше у зв`язку із перебоями в роботі інтернету. В ході перевірки фізичного та морального тиску на нього не вчинялось.
Вказане рішення 09.06.2022 було направлено котролюючим органом на адресу позивача, проте 15.07.2022 відділенням поштового зв`язку було повернуто на адресу відповідача конверт у зв`язку з неврученням ФОП ОСОБА_1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Вважаючи протиправним рішення про застосування фінансових санкцій від 07.06.2022 №000120/04-36-09-04/ НОМЕР_1 , позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.
Крім того, судом установлено, що 11.05.2022 представниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 313493 відносно ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 11.05.2022 року об 14:40 год, будучи відповідальною особою в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розташованого за адресою АДРЕСА_1 , здійснював продаж електронних сигарет, а також суміш для куріння, не надавши дозвільних документів, чим порушив ч.1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.164-5 КУпАП.
У означеній постанові суд дійшов висновку, що «Диспозицією ч. 2 ст. 164-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку посадовими особами підприємств - виробників, імпортерів і продавців таких товарів, вчиняні особою, яку протягом року було піддано стягненню за будь-яке з правопорушень, зазначених у частині першій цієї статті, або вчинені у великих розмірах. Зазначена диспозиція ст.164-5 КУпАП вказує на те, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у вчиненні таких діянь: зберігання алкогольних напоїв чи тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку або транспортування таких алкогольних напоїв чи тютюнових виробів. Отже, обов`язковою ознакою складу зазначеного адміністративного правопорушення є наявність підроблених або фальсифікованих марок акцизного податку на алкогольних напоях чи тютюнових виробах, зберігання або транспортування яких здійснюється суб`єктами правопорушення. При цьому із наведеного також вбачається, що дана норма не передбачає відповідальність за зберігання та продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору, отже продаж тютюнових виробів без марок акцизного збору не є тотожними поняттями зі зберігання або транспортування тютюнових виробів з підробленими чи фальсифікованими марками акцизного податку. Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164-5 КУпАП.».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Абзацом 1 п.75.1 ст.75 ПК України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.
Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки наведений у ст.80 ПК України.
Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.2. ст.80 ПК України (в редакції на час проведення фактичної перевірки) встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.
Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Таким чином, доводи позивача про необхідність зазначення в наказі про проведення фактичної перевірки посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення про застосування штрафних санцій.
Більш того, суд вважає безпідставними твердження позивача про зазначення неповної адреси господарської діяльності позивача, а саме: «господарська одиниця з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , магазин» без вказівки на «прим. 72», оскільки, в фіскальному чеці від 11.05.2022, виданому позивачем особисто як адресу здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності вказано: магазин, АДРЕСА_1 ».
Поряд із цим, суд звертає увагу, що пунктом 80.10 статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Згідно з п. 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
У ході судового розгляду судом встановлено, що за наслідками перевірки контролюючим органом в 2-х примірниках складено Акт фактичної перевірки від 18.05.2022 №683/04-36-09-04/ НОМЕР_1 , з яким ФОП ОСОБА_1 ознайомлений та один примірник якого отримав, про що свідчать особисті підписи позивача у наявній в матеріалах справи копії означеного Акту.
За визначенням, наведеним у п.п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Згідно із пунктом 226.2 статті 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.
Відповідно до п. 226.1 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Пункт 226.3 ст. 226 ПК України передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення №1251).
Згідно з пунктом 5 Положення №1251 (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) марка для алкогольних напоїв, крім виноробної продукції (лікеро-горілчана продукція), вітчизняного виробництва виготовляється у зеленій кольоровій гамі, для алкогольних напоїв, які є виноробною продукцією, вітчизняного виробництва - червоній, для алкогольних напоїв, крім виноробної продукції (лікеро-горілчана продукція), імпортного виробництва - фіолетовій, для алкогольних напоїв, які є виноробною продукцією, імпортного виробництва - оранжевій, для тютюнових виробів вітчизняного виробництва з фільтром та без фільтра (сигарети, цигарки) - зеленій, для інших тютюнових виробів вітчизняного виробництва - помаранчевій, для тютюнових виробів імпортного виробництва з фільтром та без фільтра (сигарети, цигарки) - синій, для інших тютюнових виробів імпортного виробництва - бордовій кольоровій гамі. Ба кожну марку наносяться такі реквізити: слова «УКРАЇНА», «МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ», «ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ» (для тютюнових виробів); позначення виду марки, що складається з літер та слів «алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)» «АВ ЛГП», «алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)» - «АВ ВП», «алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)» - «АІ ЛГП», «алкоголь імпортний (виноробна продукція)» - «АІ ВП», «тютюн вітчизняний (сигарети з фільтром)» - «ТВ ЗФ», «тютюн вітчизняний (сигарети без фільтра, цигарки)» - «ТВ БФ», «тютюн імпортний (сигарети з фільтром)» - «ТІ ЗФ», «тютюн імпортний (сигарети без фільтра, цигарки)» - «ТІ БФ», «тютюн вітчизняний (інші вироби)» - «ТВ ІНШІ», «тютюн імпортний (інші вироби)» - «ТІ ІНШІ»; індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому в гроблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів) через скісну риску та сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Пунктом 226.8 ст. 226 ПК України визначено, що Кожна марка акцизного податку на тютюнові вироби повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки. На марку акцизного податку на сигарети, цигарки та сигарили додатково наноситься кількість штук у пачці (упаковці). Виробники та імпортери тютюнових виробів ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (ТІ - "тютюн імпортний", ТВ - "тютюн вітчизняний") у кількісному виразі. Кожна марка акцизного податку на рідини, що використовуються в електронних сигаретах, повинна мати окремий номер та позначення про квартал і рік випуску марки. Виробники та імпортери рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ведуть облік та звітують про використання марок акцизного податку за видами марок (РІ - "рідина імпортна", РВ - "рідина вітчизняна") у кількісному виразі.
Відповідно до п.226.9 ст.226 ПК України алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції - вважаються такими, що немарковані.
Електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин. Електронні сигарети можуть бути одноразовими або багаторазовими (пп. 14.1.56-3 п. 14.1. ст. 14 ПК України).
Рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях (п. п. 14.1.56-4 п. 14.1 ст. 14 ЦК України).
Пунктом 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів віднесено, зокрема, рідини, що використовуються в електронних сигаретах.
Пунктом 23 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 із змінами та доповненнями для рідин, що використовуються в електронних сигаретах передбачено наклеювання марки на ємності (упаковки) з рідиною, що використовуються в електронних сигаретах, у такий спосіб, щоб марки обов`язково розривалися під час відкривання.
Отже, одноразові електронні сигарети, які містять рідину, що використовується в електронних сигаретах та рідина, що використовується в електронних сигаретах підлягають маркуванню марками акцизного податку.
Таким чином, контролюючим органом вірно встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог абз. 3, ч.4 ст. 11 Закон №481/95-ВР, а саме: реалізація рідин, що використовується в електронних сигаретах без наявності марок акцизного податку встановленого зразка.
Водночас, законами України № 465, 466 від 16.01.2020 внесено зміни в частині правил торгівлі рідинами для електронних сигарет до Закону №481/95-ВР та ПК України.
Відтак, з 01.01.2021 виробництво та продаж рідин, що використовуються в електронних сигаретах, підлягає ліцензуванню, а самі рідини повинні бути з марками акцизного збору. При цьому не має значення чи містить така рідина нікотин чи ні. Ліцензуванню підлягає: виробництво рідин, що використовуються в електронних сигаретах; роздрібна торгівля рідин, що використовуються в електронних сигаретах; оптова торгівля рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Питання сплати акцизного податку при продажу рідин, що використовуються в електронних сигаретах, врегульований розділом VI ПК України.
В пункті 215.1 статті 215 ПК України визначений перелік товарів, які віднесено до підакцизних товарів. Починаючи з 01.01.2021, до цього переліку включені й «рідини, які використовуються в електронних сигаретах».
Відповідно до ч. 21 ст. 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними: напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Перевіркою встановлено факт реалізації підакцизного товару, проте, у позивача була відсутня ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами. Відповідно до норм діючого законодавства України суб`єкти підприємництва до початку ведення господарської діяльності з роздрібного та оптового продажу алкогольних та тютюнових виробів зобов`язані отримати відповідну ліцензію та мати реєстратор розрахункових операцій.
Таким чином, контролюючим органом було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює реалізацію підакцизних товарів, а саме рідин, що використовуються в електронних сигаретах, тому позивач повинен був отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Відповідальність за вищезазначені порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронний сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями), а саме, передбачено, що До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:
Суд також наголошує, що власноручними поясненнями ФОП ОСОБА_1 підтверджено реалізацію одноразової сигарети Maskking та рідини, що використовується електронних сигаретах Hype apple. При цьому, жодних доказів вчинення на позивача тиску під час написання таких пояснень з боку посадових осіб податкового органу матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд відхиляє такі посилання позивача як безпідставні.
Таким чином, суд вважає, що факт реалізації позивачем рідин, що використовуються в електронних сигаретах за відсутності відповідної ліцензії є у повному обсязі доведеним контролюючим органом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність рішення про застосування фінансових санкцій від 07.06.2022 №000120/04-36-09-04/ НОМЕР_1 .
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Усі інші аргументи сторін, вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, суд звертає увагу, що у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський Суд з прав людини наголосив, що «... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 1.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001 року)».
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Оскільки в задоволенні позову було відмовлено, то судові витрати в сулу вимог ст.139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Суддя І.В. Юхно