Справа № 460/21898/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 січня 2024 року м. Рівне №460/21898/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДержавної установи "Городищенська виправна колонія (№96)"
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» (далі - відповідач) про визнання протиправними дій, вчинених при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити різницю одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у сумі 38765,37грн.

Позов обґрунтовано протиправністю дій відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в неповному розмірі.

Ухвалою суду від 27.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

09.10.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні був здійснений та виплачений відповідно до норм діючого законодавства. У зв`язку з цим, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю за безпідставністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив таке.

Відповідно до наказу Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» (по особовому складу про звільнення) від 18.01.2023 №9/ОС-23 прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу охорони з 20.01.2023 звільнено зі служби згідно із п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).Вислуга років на день звільнення становить: в календарному обчисленні 14 років 08 місяців 04 дні, у пільговому - 19 років 01 місяць 20 днів.

21.07.2023 позивач звернувся до відповідача із запитом, у якому просив надати інформацію про нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 31.08.2009 по січень 2023 (включно).

На запит позивача відповідач листом від 28.07.2023 №10/2901 надав довідку про суми нарахованого грошового забезпечення за період з 31.08.2009 по 20.01.2023 та копію наказу по особовому складу про звільнення від 18.01.2023 №9/ОС-23.

Провівши аналіз вказаної вище довідки, 10.08.2023 позивач звернувся до відповідача із запитом щодо виплати недоплаченої суми одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 38765,37грн.

Листом від 16.08.2023 №10/3126 відповідач повідомив позивача про те, що розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні було здійснено у відповідності до діючого законодавства. Згідно з даними бухгалтерського обліку вказана сума заборгованості в установі відсутня, а отже виплаті не підлягає.

Позивач, вважаючи протиправними такі дії відповідача, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується і виходить з такого.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV).

Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (ч.1 ст.6 Закону №2713-IV).

Частиною 1 статті 23 Закону №2713-IV визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

За змістом ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічне положення затверджене в абз.4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за власним бажанням або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 Порядку №393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, зокрема, особами рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов`язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням з передбачених підстав, зважаючи на що не набуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років вислуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 826/27472/15.

Право на отримання позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем не заперечується.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 925/5 визначено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пункту 6 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 925/5, до місячного грошового забезпечення осіб рядового і начальницького скалу, які дають право на отримання одноразової грошової допомоги, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються:

для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати), встановлені на день звільнення зі служби, та премія, розрахована відповідно до пункту 22 розділу І цього Порядку.

Пунктом 22 розділу І Порядку №925/5 передбачено, що для розрахунку грошового забезпечення за час перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, одноразових додаткових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат (допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, грошова компенсація за невикористані дні відпусток) до місячного грошового забезпечення включається премія (встановлена відповідно до глави 13 розділу II цього Порядку) в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби, а за менший період служби - в середньому розмірі за повні календарні місяці служби за місцем проходження служби.

З викладеного слідує, що розмір грошового забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні розраховується наступним чином: (оклад + оклад за спеціальним званням + щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати) + середній розмір премії за повні дванадцять календарних місяців служби) * (вислугу років) * (відсоток вихідної допомоги).

Відповідно до розрахунку одноразової грошової допомоги позивача при звільненні зі служби відповідачем включено такі складові:

- Посадовий оклад - 3000,00грн;

- Оклад за спеціальним званням - 950,00грн;

- Надбавка за вислугу років - 1580,00грн;

- Надбавка за особливості проходження служби - 2765,00рн;

- Премія - 2451,54грн (середній розмір премії за попередні повні 12 місяців);

- Вислуга років - 14 років;

- Відсоток вихідної допомоги - 25%.

Згідно з долученою позивачем до позову довідкою від 27.07.2023 №10/2871, виданою ДУ «Городищенська ВК (№96)», загальна сума отриманої ОСОБА_1 премії за період з січня 2022 року по грудень 2022 року включно становить 29418,49грн (*з урахуванням премії за службу в нічний час). Отже, середній розмір премії позивача, розрахований у відповідності до вимог п.22 розділу І Порядку №925/5, складає 2451,54 грн (29418,49: 12).

Таким чином, сума грошового забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні позивача становить 10746,54 грн: (3000,00+950,00+1580,00+2765,00+2451,54).

Розмір одноразової грошової допомоги, яка підлягає виплаті позивачу при звільненні за 14 повних відпрацьованих років (10746,54*25%*14 років) складає 37612,89грн.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачу виплачена одноразова грошова допомога при звільненні у сумі 37612,89грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 навів розрахунок, згідно з яким розмір належної йому одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить 76378,26грн. Поряд з цим, позивачем помилково за основу було взято розмір грошового забезпечення з премією за грудень 2022 року в загальній сумі 21822,38грн, тобто без урахування премії в середньому розмірі за повні 12 календарних місяців служби підряд, що суперечить вимогам п.22 розділу І Порядку №925/5.

Таким чином, суд дійшов переконання, що нарахування та виплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні здійснена відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, тобто правомірно. З огляду на встановлене в сукупності, будь-які правові підстави для зобов`язання відповідача здійснити донарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, про які просить позивач, у суду відсутні.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач повністю підтвердив правомірність своєї поведінки в межах спірних правовідносин. Натомість доводи позивача не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та не відповідають обставинам справи, а тому не спростовують правомірності рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, не підтверджують факту порушення прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах, що виключає необхідність застосування судового захисту порушеного права.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

За наведеного, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 січня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Державна установа "Городищенська виправна колонія (№96)" (с. Городище (Рівненський),Рівненська обл., Рівненський р-н,35341, ЄДРПОУ/РНОКПП 08564386)

Суддя Н.С. Гудима