Справа № 440/15716/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/15716/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" (надалі - позивач, ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ") до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області, у якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 72-78/, просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу до ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" №022364 від 26.09.2023 у розмірі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №022364 від 26.09.2023 є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач через засоби офіційної кореспонденції не отримав повідомлення про виклик на розгляд акту та не був присутній на розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Вказує, що позивач не є перевізником в розумінні статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки перевезення вантажу не здійснювалося в межах його господарської діяльності, будь-які договори про надання послуг перевезення не укладалися. Пояснює, що 31.08.2023 автомобіль, що зазначений в акті перевірки, не перебував у користуванні ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ", а водій, дані про якого вказані в цьому акті, не є працівником ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ". Позивач також вважає, що помилка в протоколі перевірки та адаптації тахографа до ТЗ не дає підстав стверджувати про відсутність тахографа вцілому та у цьому випадку мають місце недоліки процесуального оформлення та фіксації виявленого порушення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/15716/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

20 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 103-116/, в якому представник відповідачів просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 31.08.2023 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №014533 від 25.08.2023 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області за адресою а/д Н-11 83 км + 500 м проведено перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення вантажних перевезень, за результатами якої встановлено порушення перевізником ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний акт проведення перевірки №004446 від 31.08.2023. За змістом акту проведення перевірки №004446 від 31.08.2023 посадовою особою виявлено порушення ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих актів України у сфері перевезення вантажів, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушив п. 3.3 Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ. Пояснює, що 15.09.2023 на адресу позивача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та підтверджена позивачем у позові рекомендованим листом №110 направлено повідомлення за вих. №69374/34/24-23 від 12.09.2023 про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 26.09.2023. Вказане поштове відправлення №110 повернуто на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області через невручення адресату за закінченням терміну зберігання. При цьому, вказане поштове відправлення перебувало у точці видачі та очікувало отримання позивачем з 18.09.2023, тобто за вісім днів до призначеної дати розгляду справи.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності позивача є 77.40 Лізинг інтелектуальної власності та подібних продуктів, крім творів, захищених авторськими правами, позивач також має право на здійснення такого виду економічної діяльності як 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 9-10/.

31.08.2023 на а/д Н-11 км 83+500 м посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки у період з 28.08.2023 до 03.09.2023 /зворот а.с. 122/ та направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 25.08.2023 №014533 /а.с. 122/ проведено перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 /а.с. 22-23/, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , який пред`явив посвідчення водія, копія якого наявна у матеріалах справи /зворот а.с. 123/.

За змістом товарно-транспортної накладної №2023/08/30/105 від 30.08.2023 /зворот а.с. 124/, що була надана до перевірки та копія якої наявна у матеріалах справи, замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИГІДНА ПОКУПКА", графа "автомобільний перевізник" не заповнена, водій - ОСОБА_2 , у графі "переадресування вантажу" зазначено "внутрішньоскладське переміщення".

До рейдової перевірки водій надав протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу ідентифікаційний номер НОМЕР_3 від 14 грудня 2021 року, копія якого надана відповідачами до суду /а.с. 125/.

За результатами перевірки складено акт №004446 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.08.2023 /а.с. 123/, у якому зазначено про порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих актів України у сфері перевезення вантажів, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010.

15.09.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення письмове повідомлення вих. №69374/34/24-23 від 12.09.2023 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної 26.09.2023 з 10-00 до 12-00 у Відділі державного нагляду (контролю) у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155, який 18.09.2023 надійшов у точку видачі/доставки та у подальшмоу повернутий відправнику поштовою організацією з відміткою "18.10.2023 за закінченням терміну зберігання" /а.с. 127-129/.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства на автомобільному транспорті 26.09.2023 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Валерієм Звагольським на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №022364 у сумі 17000 грн. ураховуючи те, що ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ", 31.08.2023, а/д Н-11, км 83+500, MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , допущено порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (згідно акту проведення перевірки від 31.08.2023 №004446 ) / а.с. 11/.

Позивач не погодився з постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №022364 від 26.09.2023 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №022364 від 26.09.2023, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема, встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 /надалі - Порядок №1567, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин/.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) складається та затверджується керівником або заступником керівника Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19 Порядку №1567).

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 31.08.2023 на а/д Н-11 км 83+500 м посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки у період з 28.08.2023 до 03.09.2023 /зворот а.с. 122/ та направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 25.08.2023 №014533 /а.с. 122/ проведено перевірку транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 /а.с. 22-23/, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 , який пред`явив посвідчення водія, копія якого наявна у матеріалах справи /зворот а.с. 123/.

За результатами перевірки складено акт №004446 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 31.08.2023 /а.с. 123/, у якому зазначено про порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих актів України у сфері перевезення вантажів, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушено п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010.

Відповідно статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Частиною 1 статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Згідно з приписами частини 1 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів установлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції № 385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції № 385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Норми даної Інструкції поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (п. 1.3. Інструкції), без поділу на міжнародні та внутрішні перевезення.

Абзацом 3 частини 1 статі 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, за визначенням статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Позивач заперечує факт здійснення перевезення в якості перевізника за товарно-транспортною накладною №2023/08/30/105 від 30.08.2023 /зворот а.с. 124/, та надав до суду копію договору №07/04/2021ТЗ оренди транспортного засобу від 07.04.2021, укладеного між ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" (орендодавець) та ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" (орендар) /а.с. 24-27/, за умовами якого орендодавець передає у строкове платне користування орендарю, орендар приймає у строкове платне користування від орендодавця транспортні засоби, що зазначаються у додатках, які є невід`ємною частиною даного договору. Згідно п. 1.6 договору транспорті засоби, що зазначені у додатках, які є невід`ємною частиною даного договору, використовуються орендарем для здійснення господарської діяльності. За умовами пункту 3.1 договору сторони домовились, що даний договір набирає юридичної сили з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2026 року.

У додатку № 1 до договору №07/04/2021ТЗ оренди транспортного засобу від 07.04.2021 за №2 зазначено транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ ATEGO, 2013 року випуску, вид ТЗ спеціалізований вантажно-спеціалізований фургон, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво серія НОМЕР_2 /а.с. 28-31/.

07.04.2021 між позивачем (орендодавець) та ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" (орендар) складено акт №1 приймання - передачі транспортних засобів у оренду, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування транспортні засоби, зокрема, транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ ATEGO, 2013 року випуску, вид ТЗ спеціалізований вантажно-спеціалізований фургон, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво серія НОМЕР_2 /а.с. 32-33/.

За приписами частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 798 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Згідно з частиною 1 статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Статтею 800 Цивільного кодексу України встановлено, що наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.

Відповідно до частини 2 статті 801 Цивільного кодексу України витрати, пов`язані з використанням транспортного засобу, в тому числі зі сплатою податків та інших платежів, несе наймач.

Отже, згідно наданих до суду позивачем документів станом на 31.08.2023 транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ ATEGO, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу, перебував на підставі укладеного договору №07/04/2021ТЗ оренди транспортного засобу від 07.04.2021 у строковому платному користуванні іншої юридичної особи ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" (орендар).

Суд враховує, що відповідно до приписів Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами; товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

За змістом товарно-транспортної накладної №2023/08/30/105 від 30.08.2023 /зворот а.с. 124/, що була надана до перевірки та копія якої наявна у матеріалах справи, замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "ВИГІДНА ПОКУПКА", графа "автомобільний перевізник" не заповнена, водій - ОСОБА_2 , у графі "переадресування вантажу" зазначено "внутрішньоскладське переміщення".

Отже, у вказаній товарно-транспортній накладній №2023/08/30/105 від 30.08.2023 відсутні відомості про те, що автомобільним перевізником є саме позивач.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачами не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що 31.08.2023 саме позивач ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" надавав послуги з перевезень вантажів чи здійснював за власний кошт перевезення вантажів автомобільним транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ ATEGO, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

З огляду на викладене вище, оскільки позивач у спірних відносинах не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", він не може нести відповідальність на підставі статті 60 цього Закону, оскільки за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно-господарські штрафи застосовуються саме до автомобільних перевізників.

Зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норм права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області №022364 від 26.09.2023 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. прийнята відповідачем не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, адміністративний позов ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" обґрунтований та підлягає задоволенню.

У позові позивачем заявлено клопотання про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. та судових витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №3566 від 17.10.2023 /а.с. 8/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 65/.

Таким чином, при задоволенні позову ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ", суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У пункті 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До позову додано ордер на надання правової допомоги серії ВІ №1173731, виданий Адвокатським об`єднанням "ЛОЮС" адвокату Кульбашевій Марині Миколаївні /а.с. 57/.

Позивачем надано до суду копію договору про юридичні послуги №18-23/ПД від 02.10.2023 /а.с. 51-54/, укладеного між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЛОЮС", за умовами якого предметом договору є послуги щодо проекту та/або згідно з інструкціями клієнта, які надаються час від часу та прийнятті до виконання АО, а клієнт платить гонорари та відшкодовує АО витрати.

Відповідно до пункту 3.1 договору вартість послуг складає 6000 грн. та визначається як сума усіх замолених послуг відповідно до специфікації (Додаток №1).

Специфікацією, що є додатком №1 до договору №18-23/ПД від 02.10.2023 /а.с. 55/, визначено юридично-консультаційні послуги; код згідно КВЕД - 69.10. Діяльність у сфері права; одиниця виміру - 1 нормо-година; ціна за одиницю, грн. без ПДВ - 2000; кількість - 3 нормо-години; сума - 6000,00 грн. Всього - 6000,00 грн.

Відповідно до акту наданих послуг №12 від 02 жовтня 2023 року виконавцем Адвокатським об`єднанням "ЛОЮС" були надані позивачу юридично-консультаційні послуги на суму 6000,00 грн. /а.с. 56/.

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 26.01.2023 №280/3242/19.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

У пункті 269 Рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Суд враховує, що ця справа є справою незначної складності, що призначена до розгляду та розглянута в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

Юридично консультаційні послуги, що зазначені у специфікації та акті №12 від 02.10.2023, не конкретизовані, та згідно змісту договору фактично зводяться до складення проекту позовної заяви.

Зважаючи на викладене вище, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних робіт (наданих послуг), обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, а також враховуючи кваліфікацію адвоката та час необхідний для виконання адвокатом відповідних робіт (надання послуг), суд дійшов висновку, що сума винагороди, що підлягає сплаті за умовами договору, є завищеною по відношенню до іншої сторони та підлягає зменшенню.

Таким чином, дослідивши на підставі наданих до суду доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи (справа незначної складності) витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та значенню справи для сторони, при задоволенні позову ТОВ "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-10, 72-77, 132, 134, 139, 229, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" (вул. Щербанівський шлях, 6/1В, с. Щербані, Полтавський район, Полтавська область, 38750, ідентифікаційний код 38995210) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 39816845), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава, 36008) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №022364 від 26 вересня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОР ДЕВЕЛОПМЕНТ" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич