Справа № 440/7186/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 р. Справа № 440/7186/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Бартош Н.С. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 14.09.23 по справі № 440/7186/23

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, заявник) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської обласної державної адміністрації (далі та текстом також відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду звернення позивача, як особи з інвалідністю внаслідок війни, від 11.05.2023, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний номер КН-15593128, з урахуванням Закону України "Про звернення громадян";

- визнати протиправною бездіяльність Полтавської обласної державної адміністрації щодо невжиття відповідних заходів реагування за обставинами, викладеними у зверненні ОСОБА_1 , як інваліда війни від 11.05.2023, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний № КН-15593128, з урахуванням листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 за вих. № К-6363/16-23/2;

- зобов`язати Полтавську обласну державну адміністрацію повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 11.05.2023, реєстраційний номер КН-15593128, з метою вжиття реальних заходів реагування для виплати у найкоротший термін ОСОБА_1 грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у сумі 1 961 290,92 грн з урахуванням вимог ст. 4 Конвенції про права осіб з інвалідністю, п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 за вих. № К-6363/16-23/2.

- зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховано того, що ОСОБА_1 , як інвалід війни, звертався саме до Полтавської обласної державної адміністрації особисто до ОСОБА_2 , а отримав формальну відповідь від Департаменту соціального захисту населення (зовсім іншої юридичної особи, до якої позивач не звертався) за вих. № К-94 7/02.1 від 24.05.2023. Вказує, що питання, викладені у зверненні від 11.05.2023, реєстраційний номер КН-15593128, проігноровані у повному обсязі Полтавською обласною державною адміністрацією, як відповідачем. Повним ігноруванням законних вимог позивача, викладених у зверненні від 11.05.2023, реєстраційний номер КН-15593128, є формальна відповідь Департаменту соціального захисту населення за вих. № К-947/02.1 від 24.05.2023, в якій не вирішено по суті питання позивача.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У клопотанні, поданому до суду апеляційної інстанції, позивач просить урахувати, що 25.08.2023 Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради надана інформація щодо проведеного 16.08.2023 перерахунку розміру грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення до Управління у справах реінтеграції соціального захисту ветеранів та внутрішньо переміщених осіб Полтавської державної адміністрації, яка після такого перерахунку складає 2 049 785,20 грн.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 11.05.2023 через Урядовий контактний центр Книш О. А. направив звернення, реєстраційний номер КН-15593128, особисто голові Полтавської ОДА Луніну Д. С., в якому зазначив таке: "Керуючись ст. 40 Конституції України направляю листа та повідомляю, що листом Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 08.05.2023 за вих. № К/02.4-02/378 повідомлено, що комісією щодо розгляду заяв членів "сімей осіб, які загинули (пропали безвісті), померли, та осіб з інвалідністю та заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради (далі - Комісія) від 01.05.2023 за № 5, прийняте рішення щодо призначення в розмірі 1 961 290,92 грн грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ОСОБА_1 та його дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення Комісії затверджено Рішенням Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 28.03.2023 за № 76. З огляду на практику ЄСПЛ реалізація особою права, що пов`язане з отриманням житла за рахунок бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань справа "Кечко проти України". Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України" зазначив, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. У зв`язку з вищевикладеним прошу виплатити мені грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення у найкоротший термін в розмірі 1 961 290,92 грн з урахуванням вимог ст. 4 Конвенції про права осіб з інвалідністю та п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Згідно з позицією Європейського суду з прав людини Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків "Лелас проти Хорватії" п. 74 Рішення Європейського суду з прав людини це джерело права в національній правовій системі України. Відповідь надати змістовну та ґрунтовну з вирішенням питання по суті, без політичного популізму." (а.с. 10, 57).

Звернення ОСОБА_1 , як це вбачається з листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 за № К-6363/16-23/2, надіслано до Полтавській ОДА відповідно до частини третьої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" для розгляду і надання відповіді (а.с. 9).

У відповідь листом від 24.05.2023 за № К-947/02.1 директор Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОВА Л. Корнієнко повідомила таке: " ОСОБА_4 звернення щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, за дорученням КБУ "Обласний контактний центр" розглянуто Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації (далі - Департамент) в межах компетенції. Листом Департаменту від 10.05.2023, № К-824/02.1 Вам надано інформацію щодо розміру призначеної Вашій сім`ї грошової компенсації за належні для отриманя жилі приміщення (з урахуванням проведеного перерахунку, у зв`язку із включенням до складу сім`ї Вашої доньки ОСОБА_3 та детальні роз`яснення з проведення виплати зазначеної компенсації" (а.с. 58).

Уважаючи протиправною поведінку відповідача, яка, на думку позивача, виразилася у повному ігноруванні піднятих у зверненні питань, не вирішенні їх по суті, а також ненаданні відповіді за підписом особисто ОСОБА_2 , як голови Полтавської ОДА, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за захистом порушених прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звернення ОСОБА_1 фактично розглянуто з повним дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян", а тому дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення, врегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 за № 393/96 (далі за текстом - Закон № 393/96).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст. 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

За приписами ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96 якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

За змістом статті 8 Закону № 393/96-ВР не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Статтею 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 19 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже з аналізу наведених норм убачається, що звернення, яке відповідає вимогам Закону № 393/96, повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки, та за наявності для того підстав, суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого входить вирішення спірного питання, повинен вжити всіх передбачених законом заходів для поновлення порушеного права особи та усунення причин та умов, які сприяли порушенням. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.

Наведений вище висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 03.12.2018 у справі № 804/9185/15.

Як убачається з матеріалів справи, 11.05.2023 через Урядовий контактний центр Книш О. А. направив звернення, реєстраційний номер КН-15593128, особисто голові Полтавської ОДА Луніну Д. С., яке містить прохання позивача виплатити йому грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення у найкоротший термін у розмірі 1 961 290,92 грн з урахуванням вимог ст. 4 Конвенції про права осіб з інвалідністю та п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Вказане звернення ОСОБА_1 оформлене відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про звернення громадян".

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 йому повідомлено (лист від 24.05.2023 № К-947/02.1 директора Департаменту соціального захисту населення Л. Корнієнко), що розгляд звернень позивача щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, за дорученням КБУ "Обласний контактний центр" розглянуто Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної військової адміністрації (надалі - Департамент) в межах компетенції. Листом Департаменту від 10.05.2023 за № К-824/02.1 позивачу надано інформацію щодо розміру призначеної грошової компенсації за належні для отриманя жилі приміщення (з урахуванням проведеного перерахунку, у зв`язку із включенням до складу сім`ї доньки ОСОБА_3 ) та детальні роз`яснення з проведення виплати зазначеної компенсації (а.с. 58).

В контексті зазначеного слід звернути увагу на таке.

За ініціативи Міністерства у справах ветеранів України Уряд надав право на отримання грошової компенсації для придбання житла ветеранами війни з інвалідністю І - ІІ групи, яка настала внаслідок військової агресії РФ проти України, та родинами загиблих (померлих) Захисників та Захисниць.

Отримання такої грошової компенсації регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 за № 719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей", якою затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, а також Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей (надалі - Порядок).

Відповідно до п. 2 Порядку головним розпорядником субвенції та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінветеранів.

За приписами пункту 3 Порядку розпорядниками субвенції нижчого рівня є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних та Київської міської держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення).

З наведеного слідує, що виконання вказаної цільової програми здійснюється Мінветеранів шляхом перерахунку грошових коштів в межах визначених потреб на розрахункові рахунки структурних підрозділів соціального захисту обласних державних адміністрацій, які, у свою чергу, перераховують кошти до бюджетів органів місцевого самоврядування для здійснення виплат особам, які потребують вказаних коштів.

Таким чином без виділення коштів від Мінветеранів органи державної влади нижчого рівня та органи місцевого самоврядування не можуть здійснити виплату коштів.

Як установлено судом з наданих до відзиву документів, позивач 27.03.2023 через Урядову гарячу лінію подав звернення щодо отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення у розмірі 1 257 217,69 грн (а.с. 45).

За результатами розгляду по суті позивачу надана відповідь Департаментом соціального захисту населення Полтавської ОВА від 14.04.2023 за № К-633/02.1 (а.с. 47, 48), в якій директор Департаменту зазначила, що рішенням уповноваженої комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради (далі - Комісія) від 15.12.2021 позивачу призначено грошову компенсацію за належні для отримання жилі приміщення в сумі 1 141 626,44 грн. Станом на 01.03.2023 розмір призначеної грошової компенсації складає 1 591452,11 грн (з урахуванням проведеного перерахунку розміру компенсації, у зв`язку із зміною показників опосередкованої вартості спорудження житла, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 09.03.2023 за № 139).

Вказаною відповіддю одночасно повідомлено заявника про те, що станом на 01.03.2023 до Мінветеранів як головного розпорядника субвенції та відповідального виконавця бюджетної програми надана інформація щодо потреби в наданні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення, до списку включено 76 сімей осіб з інвалідністю внаслідок війни І-ІІ групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних, під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та сімей осіб, загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України. Кошти вказаним особам перераховуються в порядку черговості.

У відзиві відповідач повідомив, що у 2022 та 2023 роках кошти на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей до області не надходили.

23.04.2023 позивач звернувся через Урядову гарячу лінію до Полтавської обласної державної (військової) адміністрації з аналогічним зверненням, яке зареєстроване за № КН-15521552 (а.с. 51-53), за результатом розгляду якого 10.05.2023 надана відповідь Департаментом соціального захисту населення Полтавської ОВА за № К-824/02.1, в якій директор Департаменту зазначила, що у зв`язку зі змінами у складі сім`ї позивача йому здійснено перерахунок грошової компенсації, яка наразі складає 1 961 290,92 грн (а.с. 55, 56).

Отже судом з`ясовано, що Департаментом вжито належних заходів у частині об`єктивного вирішення питання позивача по суті, зокрема, здійснено координацію між органом місцевого самоврядування та Мінветеранів, включено позивача до списку осіб, яким передбачена компенсація за житло, визначено вартість такої компенсації та перераховано її у подальшому.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач, передавши звернення за належністю до органу, до безпосередньої компетенції якого входить вирішення окреслених у зверненні кола питань, діяв відповідно до вимог частин третьої, четвертої статті 7 Закону № 393/96-ВР.

Щодо невиплати коштів позивачу колегія суддів зазначає, що відповідач не є головним розпорядником коштів за вказаною цільовою програмою, а тому відповідач не може нести відповідальність за дії, які не залежать від його волі.

Відтак питання, які заявник ставить у своєму зверненні, а також дії, які той просить вчинити голову Полтавської ОДА Луніна Д. С., не пов`язані з діяльністю Полтавської ОДА та не відносяться до повноважень останньої, а тому звернення ОСОБА_1 дійсно, як і стверджує відповідач, не підлягало розгляду та вирішенню головою Полтавської ОДА.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невжиття відповідних заходів реагування за обставинами, викладеними у цьому зверненні, з урахуванням листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 за вих. № К-6363/16-23/2, зобов`язання повторно розглянути це звернення та вжити заходів реагування, є безпідставними, у зв`язку з чим позов у цій частині вимог слід залишити без задоволення.

З приводу доводів позивача щодо надання відповіді неналежною особою, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з приписами частин другої та третьої статті 15 Закону № 393/96-ВР заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, має статус ветерана війни-особи з інвалідністю внаслідок війни, а також має статус ветерана війни - учасника бойових дій, що підтверджується посвідченнями серії № НОМЕР_1 , виданим Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради 28.10.2022 та серії НОМЕР_2 , виданим УМВС України в Полтавській області 24.07.2015 (а.с. 18, 19).

У зверненні від 11.05.2023 ОСОБА_1 указав на наявність статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

Позивач у позові, як і в апеляційній скарзі, наголошує на тому, що відповідь на його звернення від 11.05.2023 за № КН-15593128 надана неналежним суб`єктом, а саме - Департаментом соціального захисту населення Полтавської обласної державної (військової) адміністрації, тоді як позивач уважає, що відповідь мала бути надана особисто головою Полтавської ОДА Луніним Д. С.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Полтавська обласна державна адміністрація має та розташована за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 45, ОСОБА_2 - керівник.

В той же час згідно з випискою з того ж реєстру, Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації також має статус юридичної особи, обліковується за кодом , з місцезнаходженням у м. Полтава, вул. Ціолковського, 47, ОСОБА_5 - керівник (а.с. 67-74).

Відповідно до Положення про Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Полтавської ОДА від 12.03.2020 за № 136, Департамент є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, утворюється головою обласної державної адміністрації й у межах Полтавської області забезпечує виконання покладених на нього завдань.

Департамент забезпечує на території області реалізацію державної політики з питань соціальної підтримки та надання соціальних послуг вразливим верствам населення, зокрема особам похилого віку, з інвалідністю, ветеранам війни та учасникам антитерористичної операції, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, сім`ям з дітьми та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах, малозабезпеченим, внутрішньо переміщеним особам, іншим категоріям осіб, які мають право на пільги та отримання житлових субсидій; сім`ї, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми; забезпечення рівних прав і можливостей жінок і чоловіків.

Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує такі завдання: розглядає в установленому законодавством порядку звернення громадян. Департамент очолює директор, який призначається на посаду і звільняється з посади головою обласної державної адміністрації згідно із законодавством про державну службу за погодженням з Мінсоцполітики в установленому законодавством порядку.

Директор Департаменту, утвореного як юридична особа публічного права, здійснює визначені Законом України "Про місцеві державні адміністрації" повноваження керівника державної служби та організації роботи інших працівників Департаменту.

Директор Департаменту здійснює керівництво Департаментом, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці в Департаменті.

Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки.

З наведеного убачається, що питання реалізації державної політики в галузі соціального захисту покладено на Департамент. Вказаний підрозділ є окремою та самостійною юридичною особою, яку очолює директор.

Тож, оскільки питання, викладені у зверненнях позивача, стосувалися діяльності саме Департаменту, його звернення за належністю розглядав саме цей орган в особі керівника Л. В. Корнієнко.

Саме тому звернення не підлягало розгляду і вирішенню по суті порушених у ньому питань відповідачем, до якого позивається ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність доводів позивача щодо порушення вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян", за приписами якої відповідь мала бути підписана особисто керівником відповідача.

Отже колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем належним чином розглянуто звернення позивача, тоді як позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення щодо порушення відповідачем порядку розгляду такого звернення.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що позивач фактично не погоджується з невиплатою грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у відповідь на його звернення, а також уважає, що саме Полтавська обласна державна адміністрація несе відповідальність за невиплату такої грошової компенсації.

Проте як установлено судом, головним розпорядником субвенції та відповідальним виконавцем відповідної бюджетної програми є Мінветеранів, відповідь по суті на звернення позивача надавав Департамент соціального захисту населення Полтавської ОВА.

Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації не був визначений позивачем у якості відповідача у справі, а в силу приписів ст. 48 КАС України заміна неналежного відповідача або залучення до справи співвідповідача може проводитися виключно судом першої інстанції, оскільки наслідком таких дій є розгляд справи спочатку. Колегія суддів наголошує, що КАС України не передбачено можливості заміни неналежної сторони або залучення до справи співвідповідача судом апеляційної інстанції.

Щодо посилання позивача на те, що 25.08.2023 Управлінням соціального захисту населення Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради надана інформація щодо проведеного 16.08.2023 перерахунку розміру грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення до Управління у справах реінтеграції соціального захисту ветеранів та внутрішньо переміщених осіб Полтавської державної адміністрації, яка після такого перерахунку складає 2 049 785,20 грн, колегія суддів зауважує, що зазначене не було предметом судового розгляду в суду першої інстанції.

Стосовно посилання в апеляційній скарзі на те, що позиція позивача у цій справі узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, то колегія суддів зазначає, що з урахуванням характеру та змісту спірних правовідносин у цій справі висновки суду апеляційної інстанції жодним чином не суперечать позиції Європейського суду з прав людини у справах, указаних позивачем.

Отже доводи апеляційної скарги є такими, що не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду цієї справи.

Відповідно, оскільки за наслідками апеляційного перегляду справи відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , відсутні і правові підстави для зобов`язання відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, оскільки зміст наведеної норми передбачає застосування цих заходів в разі прийняття рішення на користь позивача, тобто задоволення позовних вимог.

Статтею 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України питання розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі № 440/7186/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді Н.С. Бартош О.В. Присяжнюк