Справа № 320/18736/23
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної гвардії України, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної гвардії України від 24.06.2022 № 116о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого офіцера відділу розвідки департаменту планування застосування Головного управління Національної гвардії України;

- стягнути на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі середнього грошового заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення - 24.06.2022 до фактичного поновлення на роботі (службі) на посаді старшого офіцера відділу розвідки департаменту планування застосування Головного управління Національної гвардії України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду письмових пояснень стосовно причин, що зумовили несвоєчасне звернення до суду, відповідних доказів на підтвердження наявності цих причин, та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

14.06.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку подання позовної заяви. Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення до суду позивач зазначив, що про порушення своїх прав, свобод чи інтересів він дізнався лише 24.03.2023 та не проявляв байдужості до своїх прав або небажання дізнатись про такі порушення, оскільки подав рапорт 03.09.2022 про поновлення на посаді, та очікував на рішення, яке йому не було доведено, а тому направив рапорт 15.03.2023 щоб дізнатись про результат розгляду рапорту від 03.09.2022.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 позовну заяву повернуто позивачеві на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує, що останній здійснив усі можливі дії на реалізацію його права на поновлення на посаді, подавши відповідний рапорт 03.09.2022 з доказами, які підтверджують його право на таке поновлення. При цьому, будучи переміщеним до Північного Київського територіального управління НГУ проходив подальшу службу та виконував завдання в процесі несення бойової служби, сподівався, що рапорт буде розглянуто та задоволено, і його буде поновлено на посаді старшого офіцера відділу розвідки департаменту планування застосування Головного управління Національної гвардії України. Разом з тим, у задоволенні рапорту було відмовлено, а про прийняте рішення відповідач не повідомив. Про відмову позивач дізнався 24.03.2023, відповідно, строк звернення до суду, на переконання позивача, розпочинається саме з дати, коли останній отримав відмову у поновленні його на посаді.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої статті 122 КАС України).

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні "Іліан проти Туреччини", зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку підлягає з`ясуванню момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), момент отримання спірного рішення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до змісту статті 121 КАС пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Залишаючи позовну заяву без руху та повертаючи позов у подальшому, суд першої інстанції вказував про те, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, з огляду на що підстави для поновлення строку звернення до суду - відсутні.

Так, 24.03.2023 позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу Головного управління Національної гвардії України від 24.06.2022 № 116о/с, яким позивача звільнено з посади та переміщено у розпорядження начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України.

Таким чином, з дня прибуття у розпорядження начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України позивач не міг не знати про порушення своїх прав.

У свою чергу, до суду з даним позовом позивач звернувся лише через дев`ять місяців, тобто, з пропуском місячного строку звернення до суду.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що після написання рапорту від 03.09.2022 останній мав сподівання про поновлення його на посаді, оскільки вказаний рапорт був поданий після спливу встановленого частиною 5 статті 122 КАС України строку звернення до суду.

Також, колегія суду відхиляє доводи апелянта про те, що останній здійснив усі можливі дії на реалізацію його права на поновлення на посаді, оскільки спеціальним законодавством, яким врегульовано проходження військової служби, не передбачено можливості такого досудового врегулювання спору як подання військовослужбовцем рапорту про поновлення на посаді.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, а вказані ним причини пропуску строку не є поважними.

У свою чергу, у випадку визнання судом неповажними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, зазначені позивачем у заяві, поданій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, повертає позовну заяву на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України та частини другої статті 123 КАС України.

Водночас, повертаючи позов суд першої інстанції помилково послався на пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС, хоч недоліків позовної заяви ним і не було встановлено. Суд апеляційної інстанції додатково наголошує, що пропуск строку звернення до адміністративного суду та відсутність підстав для його поновлення не є недоліком позову у розумінні статті 169 КАС України.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про повернення позову, проте неправильно застосував норми процесуального права.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи апелянта справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року в мотивувальній частині.

В іншій частині ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан