Справа № 420/29161/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» (вул. Перекопська, 10, м. Херсон, 73005) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов (а.с.1-7) ОСОБА_1 до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» (далі ДУ «Херсонський слідчий ізолятор»), в якому позивач просить суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати їй - ОСОБА_2 , в день звільнення одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 09 календарних років служби; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй - ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 09 календарних років служби.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона проходила службу органах Державної кримінально-виконавчої служби України та наказом ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» від 06.01.2023 №2/ос звільнено зі служби відповідно до п.4 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 01.01.1992 року (далі Закон №2262-ХІІ) у разі звільнення зі служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Позивачка зазначає, що станом на день звільнення 06.01.2023 року її вислуга років становить у календарному обчисленні 09 років 03 місяці 29 днів, у пільговому обчисленні 12 років 05 місяців 09 днів.

Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11.04.2018 у справі №806/2104/17, від 24.11.2020 по справі № 822/3008/17, від 21.04.2021 у справі №380/2427/20 та від 27.05.2021 по справі №1.380.2019.005965, позивачка зазначає, що має «вислугу років» більше 10 років, тому на час звільнення зі служби набула право на виплату їй одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 09 календарних років служби.

Проте при звільненні 06.01.2023 року така допомога протиправно їй не виплачена ДУ «Херсонський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків позову (а.с.20).

Ухвалою суду від 13.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.27).

Представник ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» подав до суду відзив на позов (а.с.39-43), в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки згідно абз.2 п.1 розділу 3 Порядку виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5, у разі звільнення зі служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.

Оскільки, у позивачки відсутні 10 років календарної вислуги років вона не набула право на виплату грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік.

Справа розглянута в письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України (паспорт № НОМЕР_1 ) (а.с.13-14), проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 97.09.2013 року, що підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 (а.с.9-12).

Наказом ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» від 06.01.2023 №2/ос звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до п.4 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_2 , молодшого інспектора І категорії відділу режиму і безпеки.

Згідно з наказом про звільнення позивачці її вислуга років на день звільнення 06.01.2023 року становить у календарному обчисленні 09 років 03 місяці 29 днів, у пільговому обчисленні 12 років 05 місяців 09 днів (а.с.8).

Позивачка вважаючи, що їй протиправно не виплачено при звільненні одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 09 календарних років служби, звернулась до суду з цим позовом.

Дослідивши заяви по суті та надані учасниками справи доказами суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом №2262-ХІІ.

Згідно ст.9 Закону №2262-ХІІ у разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України «Про розвідку», а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5 (далі Порядок №925/5), який визначає механізм виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Пунктом 1 глави 1 розділу ІІІ Порядку №925/5 визначено, що у разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.

Водночас, абз.2 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Порядок №393), встановлено, що особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, станом на день звільнення позивачки зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України діяли норми Закону №2262-ХІІ та Порядку №393, які виплату одноразової допомоги при звільненні пов`язують лише з підставою звільнення, в тому числі, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. Натомість Порядок №925/5 виплату одноразової допомоги пов`язує з наявністю календарної вислуги 10 років і більше.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі №822/3008/17 спір виник у зв`язку із відмовою суб`єкта владних повноважень виплатити позивачу передбачену ч.2 ст.15 Закону №2262-XII одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, яку відповідач обґрунтовував недостатністю років вислуги. За встановлених обставин справи на час звільнення позивача загальна вислуга років становила 13 років 00 місяців 03 дні (календарна - 8 років 11 місяців 05 днів, пільгова 4 роки 00 місяців 28 днів).

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 дійшов висновку, поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше». Таким чином, по даній справі умова про наявність 10 і більше років вислуги у даному випадку дотримана.

В подальшому така правова позиція підтверджена Верховним Судом у постановах від 24.11.2020 по справі №822/3008/17, від 21.04.2021 у справі №380/2427/20, від 27.05.2021 у справі №1.380.2019.005965, від 29.04.2022 по справі №580/2497/21 та від 26.07.2023 у справі №200/17688/21.

Так Верховний Суд у постанові від 29.04.2022 по справі №580/2497/21, аналізуючи норми Закону №2262-ХІІ та Порядку №393, дійшов висновку, що поняття «умова набуття права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги» і поняття «обчислення розміру одноразової грошової допомоги», є відмінними, адже до складу першого включається як календарна так і пільгова вислуги років, а до складу другого - лише календарна.

Суд на підставі ч.5 ст.242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду та вважає, що позивачка, за наявності пільгової вислуги років 12 років 05 місяців 09 днів, що перевищує 10 років, має право на одноразову грошову допомогу при звільненні за кожний повний календарний рік служби, тобто за 9 років.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачці одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби встановленої ст.9 Закону №2262-ХІІ; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби встановленої ст.9 Закону №2262-ХІІ.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» (вул. Перекопська, 10, м. Херсон, 73005, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні 06.01.2023 року зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби, встановленої статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 01.01.1992 року.

Зобов`язати Державну установу «Херсонський слідчий ізолятор» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні 06.01.2023 року зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних років служби, встановленої ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 01.01.1992 року.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва