Справа № 580/12056/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2024-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 січня 2024 року справа № 580/12056/23

м. Черкаси

Cуддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради про визнання дій та рішень протиправними,

встановив:

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав позов до Будищенської сільської ради, в якому просить визнати протиправними дії Будищенської сільської ради щодо складання акту від 12.01.2023 та акту, протоколу і відповідного висновку засідання комісії від 16.02.2023 на виконання рішення від 09.08.2022 Черкаського окружного адміністративного суду №580/11168/21.

Відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 вказану позовну заяву залишено без руху і надано строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали суду шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду або доказів того, що вказаний строк не пропущено.

На виконання вказаної ухвали від позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 04 грудня 2023 у приміщенні Черкаського окружного адміністративного суду здійснено ознайомлення з матеріалам справи №580/11168/21 де був наявний звіт Виконавчого комітету Будшценської сільської ради з описом хронології подій виконання судового рішення з відповідними додатками до нього.

Серед додатків знайдено:

- розпорядження сільського голови від 09.01.2023 року;

- акт Будшценської сільської ради від 12 січня 2023 року;

- розпорядження сільського голови від 15.02.2023 року;

- акт, протокол і відповідний висновок засідання комісії Будшценської сільської ради від 16.02.2023. Позивач зазначив, що лише ознайомившись з матеріалами звіту встановлено, що Акт Будищенської сільської ради від 16.02.2023 складений на підставі розпорядження сільського голови від 15.02.2023, яке видане з істотними порушеннями законодавства та у спосіб, який суперечить судовому рішенню.

Дослідивши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суддя вважає викладені в ній доводи такими, що не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Суддя зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Оцінюючи доводи, наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суддя зазначає таке.

Вирішуючи питання наявності підстав для визнання поважними причин пропуску звернення до суду з позовом, суд зважає на слідуюче.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні справи суд застосовує верховенство права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Суд враховує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу положень частини 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Посилання позивача на те, що лише 04 грудня 2023 року в приміщенні Черкаського окружного адміністративного суду здійснено ознайомлення з матеріалам справи №580/11168/21 де був наявний звіт Виконавчого комітету Будшценської сільської ради з описом хронології подій виконання судового рішення з відповідними додатками до нього і ознайомившись з матеріалами звіту ним встановлено, що Акт Будищенської сільської ради від 16.02.2023 складений на підставі розпорядження сільського голови від 15.02.2023, яке видане з істотними порушеннями законодавства та у спосіб, який суперечить судовому рішенню, суддя вважаю необгрутнованими з огляду на таке.

Інформацією з системи "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що 28.03.2023 ОСОБА_1 звертався до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Будищенської сільської ради, в якому просив зокрема скасувати акт від 16 лютого 2023 року Будищенської сільської ради, який складений за результатом перевірки присадибної ділянки гр. ОСОБА_2 по рішенню від 09.08.2022 Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/11168/21;

Суддя зауважує, що ознайомлення позивача із звітом Виконавчого комітету Будшценської сільської ради з описом хронології подій виконання судового рішення не свідчить про те, що йому не було відомо про існування до 04.12.2023 акту від 12.01.2023 та акту, протоколу і відповідного висновку засідання комісії від 16.02.2023 на виконання рішення від 09.08.2022 Черкаського окружного адміністративного суду №580/11168/21.

За викладених обставин, суддя визнає наведені позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави неповажними.

Про наявність інших підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, представник у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду не повідомляє.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд зобов`язаний повернути позовну заяву позивачеві.

Про наявність інших підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, представник у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду не повідомляє.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд зобов`язаний повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ухвалив:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, наведені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 26.12.2023.

Заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 26.12.2023 залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради про визнання дій та рішень протиправними повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали видати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО