Справа № 759/18945/21
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1423/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправною постанови, в якому просив:

- скасувати постанову від 22.07.2021 у справі про порушення митних правил №0469/10000/21;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з розглядом даної справи.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.08.2021 матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови передано за територіальною підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.10.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Станом на 23.11.2021 року недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що постановою про порушення митних правил №0469/10000/21 від 22.07.2021 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст.485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 110 122,77 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач стверджує, що зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу правопорушення, а висновки, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно постанови в діях декларанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, а саме надання неправдивих відомостей щодо коду товару, про що було заявлено в митній декларації від 11.03.2021 МД №UA100170/2021/009941 та в подальшому призвело до зменшення митних платежів на суму 36 707,59 грн. Однак відомості щодо ввезеного товару узгоджувалися з відомостями про цей товар, які зазначені у товаросупровідних документах.

Позивач зазначає, що відповідно до ч.1 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту є метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Також зазначає, що для митного оформлення імпортованого товару декларант надав митному органу належні товаросупровідні документи, необхідні як для ідентифікації самого товару, так і для підтвердження заявленої митної вартості.

Крім того, декларантом було вказано у митній декларації код товару, який було заявлено компанією імпортером у супровідних документах на даний товар.

Позивач наголошує, що ТОВ «ЕПОС» було отримано не камеру, як про це зазначено в протоколі про ПМП від 30.03.2021, а набір, до складу якого входила веб-камера. Вартість даної веб-камери у вільному доступі складає орієнтовно $150, а не $1500, як обраховано митним органом, оскільки ним не було враховано, що $1500 - це вартість всього набору.

Зазначається, що після виявлення неточностей з кодом товару, декларантом самостійно, до винесення протоколу про порушення ПМП, було здійснено доплату митних платежів, що виключає станом на момент складання протоколу факт наявності недоїмки до державного бюджету.

З огляду на викладене, за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст.485 МК України.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення, відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 2 місяці з дня вчинення правопорушення. В даному випадку накладення адміністративного стягнення відбулося з порушенням строків, визначених ч.1 ст.38 КУпАП.

Позивач також вважає, що відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з порушенням строків, визначених ст.38 КУпАП та на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк притягнення до відповідальності.

У лютому 2022 року від представника відповідача Київської митниці Держмитслужби - Панкіна Д.В. до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив позовну заяву залишити без задоволення, а постанову Київської митниці Держмитслужби №0469/10000/21 від 22.07.2021 без змін.

В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача посилається на те, що позивач подав до митного оформлення митну декларацію №UA100170/2021/009941, де товар №1, в гр.31 зазначено як: «Електричні машини, обладнання та їх частини; аппаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя, що не містить у своєму складі РЕЗ и ВП: цифрові камери та записувальні відеокамери: цифрові камери: Веб камери Eclipse Webcam Kit (includes Eclipse Standard Software and 1 year of software support and updates (Part. No ECL-WK) - 7 шт. Виробник фірма EDEC Digital Forensics. Торгівельна марка EDEC Digital Forensics, та в гр.33 ним вказано код УКТ ЗЕД , ставка мита - 0%.

Уповноваженою посадовою особою ВМО №2 митного поста «Київ-центральний» 17.03.2021 винесено рішення №KT-UA-2021, яким встановлено, що товар №1, який подано до митного оформлення за МД №UA100170/2021/009941 є:

- телевізійна камера, що не має вмонтованих засобів для запису зображення: Eclipse Webcam Kit, арт. ECL-WK:USB веб-камера Microsoft 1080 HD Lifecam, з вбудованим мікрофоном, максимальна роздільна здатність відео 1920х1080 пікселів, стандарт роздільної здатності відео Full HD, інтерфейс USB 2,0 в комплекті зі штатним Manfrotto з зажимами, ніжною педаллю, апаратним ключем, ліцензією та програмним забезпеченням, чохлом. Виробник фірма EDEC Digital Forensics, та відповідає коду УКТ ЗЕД , ставка мита - 10%.

Враховуючи зміну коду товару згідно УКТ ЗЕД та ставки мита, уповноваженою посадовою особою митного органу було проведено розрахунок та визначено суму різниці обов`язкових митних платежів необхідних для митного оформлення товару, яка склала: 36707,59 грн.

Представник відповідача зазначає, що інформація, в тому числі щодо коду товару, яка міститься в товаросупровідних документах (декларація країни відправлення), наданих відправником, який не є виробником товару, не може використовуватись для цілей класифікації товару згідно УКТ ЗЕД.

Під час провадження у справі громадянином ОСОБА_1 подано до митного органу зауваження (пояснення) щодо змісту протоколу про порушення митних правил №0469/10000/21 від 22.07.2021, які були долучені до матеріалів справи та враховані при розгляді справи. В поясненні декларант зазначив, що ним був поданий до митного оформлення за митною декларацією №UA100170/2021/009941 товар, в складі якого були «веб-камери». Згідно опису камери мали цифрову обробку відео зображення та передачу його по цифровому каналу USB для подальшого оброблення засобами обчислювальної техніки у цифровому форматі. Тому згідно УКТ ЗЕД вони були задекларовані під кодом як цифрові камери. Під час митного оформлення товару посадовою особою митного органу, відповідно до попередніх рішень встановлено, що «веб-камери» в складі яких відсутні внутрішні запам`ятовувальні пристрої класифікуються як телевізійні за кодом УКТ ЗЕД . У зв`язку з карантинними заходами у нього, як декларанта, був обмежений доступ до інформації про попередні рішення і він, з його слів, був позбавлений можливості перевірити правильність визначеного коду товару. Дана помилка в класифікації товару була вчинена через специфічність вищевказаного товару.

Представник відповідача зазначає, що постанова Київської митниці №0469/10000/21 винесена з дотриманням митного законодавства України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється зокрема на публічно-правові спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (в тому числі актів індивідуальної дії).

При цьому, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії стосовно конкретної особи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання цієї особи (позивача по справі) або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача (ч.1 ст.25 КАС України).

Судом встановлено, що 10.03.2021 на митну територію України в зоні діяльності Київської митниці Держмитслужби за товаросупровідними документами: авіа накладна LEJ-001327514 від 10.03.2021, інвойс №б/н від 08.03.2021, міжнародний транспортний документ № від 08.03.2021, INV-01501 від 02.03.2021, надійшов товар «Електричні машини, обладнання та їх частини; апаратура для запису або відтворення звуку, телевізійна апаратура для запису та відтворення зображення і звуку, їх частини та приладдя, що не містить у своєму складі РЕЗ и ВП: цифрові камери та записувальні відеокамери: цифрові камери: Веб камери Eclipse Webcam Kit (includes Eclipse StandardSoftware and 1 year of software support and updates (Part. No ECL-WK)-7 шт. Виробник фірма EDEC Digital Forensics. Торгівельна марка EDEC Digital Forensics.

Зазначений товар класифіковано декларантом ТОВ «ЕПОС» громадянином України ОСОБА_1 за кодом УКТ ЗЕД зі ставкою мита у розмірі 0%.

Уповноваженою посадовою особою ВМО №2 митного поста «Київ-центральний» 17.03.2021 винесено рішення №KT-UA-2021, яким встановлено, що товар №1, який подано до митного оформлення за МД №UA100170/2021/009941 є:

- телевізійна камера, що не має вмонтованих засобів для запису зображення: Eclipse Webcam Kit, арт. ECL-WK:USB веб-камера Microsoft 1080 HD Lifecam, з вбудованим мікрофоном, максимальна роздільна здатність відео 1920х1080 пікселів, стандарт роздільної здатності відео Full HD, інтерфейс USB 2,0 в комплекті зі штатним Manfrotto з зажимами, ніжною педаллю, апаратним ключем, ліцензією та програмним забезпеченням, чохлом. Виробник фірма EDEC Digital Forensics, та відповідає коду УКТ ЗЕД , ставка мита - 10%.

Різниця між митними платежами заявленими в МД та платежами, які повинні сплачуватись з урахуванням ставок мита за кодами товарів згідно з УКТ ЗЕД відповідно до Рішення становить 36 707,59 грн.

Згідно зі ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу.

Відповідно до ст.262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються митному органу, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 5 ст.265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною 8 ст.257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Зокрема, відповідно до п.п. а, г п.5 ч.8 ст.257 МК України, до декларації декларантом вносяться відомості про найменування, код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД.

Позивачем в митній декларації у графі 31 вказаний опис товару, в тому числі згідно із товаросупровідними документами.

Згідно ч.2 ст.69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Тому, здійснення такого контролю є прямим обов`язком відповідача.

За змістом ст.485 МК України передбачено, що склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно зі статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 13.12.2018 у справі № 759/360/17, за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТЗЕД не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст.485 МК України.

З урахуванням вищевикладеного, відповідачем не доведено, що заявлення в митній декларації відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД, було здійснено з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру та/або на підставі документів, які є недостовірними та/або містили недостовірну інформацію. Відтак, у діях позивача відсутній умисел на вчинення протиправних дій, що є обов`язковим елементом порушення митних правил, за що передбачена визначена у ст.485 МК України відповідальність.

Крім того, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України. Тобто, у позивача був відсутній умисел на внесення неправдивих відомостей щодо коду товару за УКТ ЗЕД, зазначеного в декларації, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.485 МК України.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України. Дана норма кореспондується із нормами ст.62 Конституції відповідно до ч.3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України)

Так, відповідачем не були спростовані вищенаведені доводи позивача, а за таких обставин, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що висновки оскаржуваної постанови не відповідають нормам діючого законодавства, не забезпечені належними та допустимими доказами, які б давали підстави для притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення. Підставами для скасування постанови про накладання адміністративного стягнення за порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини.

Таким чином, за вказаних обставин викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому оскаржувана постанова має бути скасована з закриттям провадження у справі про порушення митних правил за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 69, 262, 264, 265, 266, 458, 485, 495, 529-531 МК України, ст.ст. 2, 7, 9, 11,19, 71-77, 132, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Постанову Київської митниці Держмитслужби від 22.07.2021 в справі про порушення митних правил №0469/10000/21, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України - скасувати.

Провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - Г.О. Козленко