Справа № 300/5842/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" січня 2024 р. справа № 300/5842/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20,м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.06.2023 року №005804/0706.

Позовні вимоги мотивовані протиправними діями Головного управління ДПС в Івано-Франківській області щодо проведення фактичної перевірки, яка не ґрунтувалась на жодній фактичній обставині для її проведення, а також допущення працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області порушення вимог податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року відкрито провадження в даній адміністративній справі.

14.09.2023 року на адресу від представника позивача суду надійшла заява про забезпечення позову та заява про зміну (доповнення) предмета позову.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача Гресько Василя Васильовича від 14.09.2023 року про забезпечення позову.

21.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому відповідач заперечує щодо позовних вимог, з мотивів викладених у відзиві.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну (збільшення) позовних вимог.

04.10.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, а також клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду в задоволенні вищезазначеного клопотання відмовлено.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, відзив на позовну заяву та заперечення на відзив, зазначає наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець та здійснює господарську діяльність у сфері торгівлі, починаючи з 30.11.2000 року, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Місцем провадження господарської діяльності позивача є магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться в АДРЕСА_2 .

23 травня 2023 року Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято Наказ № 890-п «Про проведення фактичної перевірки», яким було уповноважено працівників контролюючого органу провести фактичну перевірку магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1 з 23.05.2023 року. Термін перевірки встановлено відповідно до статті 82 Податкового кодексу України, а період перевірки - відповідно до статті 102 Податкового кодексу України.

31 травня 2023 року на підставі цього наказу проведено фактичну перевірку господарської діяльності позивача за вказаною адресою.

Під час проведення даної перевірки позивачем надано працівникам відповідача реєстраційне посвідчення реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) № від 20.05.2020 року. Перевіркою встановлено, що господарська діяльність ведеться в приміщенні, що належить позивачу на праві власності та за наявності діючих ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Форма оподаткування - загальна.

Під час проведення контрольної розрахункової операції використовувався РРО при продажі сигарет «стронг червоні» по ціні 67,0 грн. та «мело» по ціні 72,0 грн. на загальну суму 139,00 грн.

Розрахунковий документ встановленої форми та змісту надано. Режим роботи РРО - фіскальний. Використовується режим попереднього програмування цін товарів та обліку їх кількості. Пломби РРО наявні та цілі. Фіскальні звітні чеки створюються. Контрольні стрічки зберігаються.

За результатами проведеної передвіки було складено Акт фактичної перевірки від 31.05.2023 № 090342, в якому зазначено про встановлення порушення пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року.

За наслідками проведеної перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.06.2023 року № 005804/0706, яким на підставі підпункту 54.3.3 статті 54 Податкового кодексу України та пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій на загальну суму 73 557,50 грн.

Вважаючи, дане податкове повідомлення-рішення є незаконним, необгрунтованим та прийнятим із порушенням норм законодавства, позивач звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії, конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Щодо проведення Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області фактичної перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Дана перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). В силу пункту 2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В якості правових підстав проведення такої перевірки зазначено положення підпунктів 80.2.2., 80.2.5., та 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 ПК України.

За змістом підпунктів 80.2.2., 80.2.5., та 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи):

1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2.);

2) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та

транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій,

визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (підпункт 80.2.5.);

3) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підпункт 80.2.7.).

Дослідивши матеріали справи, а саме наказ Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 23 травня 2023 року № 890-п «Про проведення фактичної перевірки», судом встановлено, що в даному документі відсутні підстави для проведення перевірки.

Під час судового розгляду судом встановлено, що підставою для здійснення фактичної перевірки в магазин-кафе "Марія" став лист Державної податкової служби України від 02.08.2022 року, яким зобов`язано ГУ ДПС в Івано-Франківській області здійснити фактичні перевірки суб`єктів господарювання, які у травні-червні 2022 року показали нереально низькі виторги, проведенні через РРО.

Однак, даний лист Державної Податкової служби України не зазначено як підставу проведення фактичної перевірки в наказі Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 23 травня 2023 року № 890-п «Про проведення фактичної перевірки».

Вищезгаданий наказ не містить обгрунтування жодної із можливих підстав перевірки, що визначені підпунктами 80.2.2., 80.2.5., та 80.2.7. пункту 80.2. статті 80 ПК України.

В пункті 16 постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 15.05.2020 року у справі № 816/3238/15 міститься висновок, за змістом якого відсутність доказів отримання контролюючим органом в установленому законодавством порядку відповідної інформації, яка б надавала йому право на проведення перевірки згідно з пп. 80.2.2, пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України свідчить про незаконність перевірки та відсутність правових наслідків такої, відповідно, прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення - рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Щодо твердження позивача про характер документальної перевірки при проведенні фактичної перевірки відповідачем, суд зазначає наступне.

Згідно пп. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), а положеннями пункту 80.2. цієї ж статті визначено вичерпні підстави для проведення такої перевірки.

Тому можна зробити висновок, що фактична перевірка є перевіркою суб`єкта господарювання на момент її здійснення, а не за минулі періоди здійснення господарської діяльності.

Так, з Акту фактичної перевірки вбачається, що працівник контролюючого органу зробив висновок про порушення позивачкою положень пункту 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року виключно на підставі аналізу інформації даних електронних копій розрахункових документів РРО з ФН , що надійшли до системи обліку даних РРО ДПС України за своїм робочим місцем, а не за місцем провадження позивачем підприємницької діяльності.

Згідно вищезазначеного акту на момент проведення фактичної перевірки, а саме на місці провадження господарської діяльності, посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області не виявлено жодних порушень податкового законодавства позивачем.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що в працівників контролюючого органу були відсутні повноваження щодо дослідження розрахункових операцій позивача за 2022-2023 роки у межах проведення фактичної перевірки 31.05.2023 року.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Оскільки проведена працівниками контролюючого органу фактична перевірка господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 здійснена з порушеннями податкового законодавства, а отже прийняття податкового повідомлення-рішення на основі Акту фактичної перевірки є протиправними.

Згідно пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Отже, відповідальність за пунктом 1 статті 17 цього Закону настає виключно у наступних випадках: 1) проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); 2) не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; 3) невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання.

Проте, відповідачем не було встановлено жодного із вищезазначених порушень.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідач не надав жодних доказів невідповідності вимогам законодавства, виданих позивачкою розрахункових документів покупцям товарів.

Щодо вимоги позивачки про скасування податкової вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.08.2023 року № -0919 та скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 15.08.2023 року № -0919, винесене Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 14.1.153. статті 153 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. Положеннями пункту 59.1. статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов?язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов?язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов?язання вважається неузгодженою розділ ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року N? 610).

Зі змісту детального розрахунку суми податкового боргу до цієї Податкової вимоги вбачається, що дана вимога стосується сплати позивачкою штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів на суму 73 557,50 грн. та сплати акцизного податку в сумі 2019,63 грн.

Оскільки вимога про сплату позивачкою штрафних санкцій у сумі 73 557,50 грн. згідно податкового повідомлення-рішення оскаржується в даній справі, то висновок про узгодженість податкового боргу між сторонами є передчасним.

Отже, суд приходить до висновку, що дана податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо протиправності рішення про опис майна у податкову заставу, суд зазначає наступне.

Податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. 14 ПК України).

Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (пункт 14.1.155. статті Згідно із пунктом 89.1.2. статті 89 ПК України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - 3 дня виникнення податкового боргу.

Положенням пункту 1 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави податковими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року № 586 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Оскільки податковий борг позивачки є неузгодженим через оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення, то відсутні підстави стверджувати про наявність підстав для вжиття контролюючим органом заходів щодо опису майна позивачки у податкову заставу.

Враховуючи те, що судом встановлено протиправність податкового повідомлення-рішення на підставі якого утворився податковий борг, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 15.08.2023 року № -0919, винесене Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з урахування задоволення позовних вимог, суд приходить висновку про необхідність стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 3220,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 15.06.2023 року №005804/0706.

Визнати протиправним та скасувати податкову вимогу Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області від 15.08.2023 року № -0919.

Визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 15.08.2023 року № -0919, винесене Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3220,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 );

відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківський області (ЄРДПОУ: 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Шумей М.В.