Справа № 540/1772/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/1772/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання зменшити суму нарахованого соціального внеску,-

В С Т А Н О В И В:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та м. Севастополі, в якому з урахуванням заяви від 29.06.2021 р. про зменшення позовних вимог просить зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та м. Севастополі зменшити суму нарахованого соціального внеску за 2019 рік в розмірі 154234,08 грн.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 06 березня 2020 року, відповідачем направлено на її адресу вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-14891/52 з єдиного внеску в сумі 151337,66 грн., що утворився станом на 29.09.2020 року.

Так, 16.01.2020 року позивачкою було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого соціального внеску за 2019 рік, де помилково зазначено суму доходу з якого нараховується єдиний соціальний внесок у 2019р. в розмірі 751140,00 грн. та сума нарахованого єдиного внеску в розмірі 165250,80 грн.

13.01.2021 року у зв`язку з помилкою у звіті від 16.01.2020 р., та за результатами акту від 17.12.2020 р. № 1413/21-07-13/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2017р. по 09.01.2020р. правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на

загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2011 р. по 09.01.2020р. (далі - Акт перевірки) позивачка склала та направила відповідачу звіт про суми добровільних внесків передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та суми доплати, де зменшила суми зобов`язань нарахованого єдиного внеску у 2019 р., за результатами проведеної перевірки на 154234,08 грн.

Наслідком зменшення сум зобов`язань з нарахування єдиного внеску за 2019 р. є встановлення актом перевірки суми доходу за 2019 р. на які нараховується єдиний внесок в розмірі 10128,44 грн. Отже, сума доходу на яку нараховуються єдиний соціальний внесок у 2019 р. становить 10128,44 гри., а сума доходу на яку нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини у 2019 р. становить 50076,00 грн. Таким чином, зменшенню за 2019 р. підлягає сума нарахованого соціального внеску в розмірі 154234,08 грн.

Позивачка зазначає, що актом перевірки у розділі 2.4 «Єдиний соціальний внесок»

відображено встановлений перевіркою дохід на який нараховується єдиний соціальний внесок в сумі 10128,44 грн., в результаті чого відповідачем не скориговано суми нарахованого єдиного соціального внеску, наслідком чого є виникнення податкового боргу в сумі 151337,66 грн., у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що позивач не зверталася до контролюючого органу із заявою про проведення документальної перевірки у зв`язку із допущенням помилок у Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форми №Д5, та Таблиці 1 нарахування єдиного внеску за 2019 рік.

Документальна позапланова невиїзна перевірки ФОП ОСОБА_1 була проведена на підставі п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України у зв`язку із отриманням відомостей з ЄДР про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи за її рішенням. Позивачем не надавалися докази на підтвердження помилковості зазначення відомостей у поданій звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік ні у ході проведення перевірки, ні після її закінчення. За результатом проведеної перевірки складено акт від 17.12.2020 року №1413/21-22-07-13/ НОМЕР_1 , яким зокрема було встановлено не нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 3797,64 гривень, а саме за 2016 рік в сумі 3797,64 гривень. Завищення, або заниження суми чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок за 2019 рік в ході проведення перевірки встановлено не було (Таблиця 26 акту перевірки).

Позивачем також подано Таблицю 3 додатка 6 до Порядку №435 із посиланням на акт перевірки від 17.12.2020 року №1413/21-22-07-13/, та із зазначенням зменшення зобов`язань за 2019 рік на суму 154234,08 гривень. Вказаний звіт не було враховано у зв`язку із тим, що за результатом проведеної перевірки контролюючим органом не було зменшено зобов`язання зі салати єдиного соціального внеску за 2019 рік на суму 154234,08 гривень, а отже у позивача були відсутні законні підстави для подання до контролюючого органу Таблиці 3 додатка 6 до Порядку №435, та відсутні законні підстави для врахування такого звіту контролюючим органом.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.04.2021 р. забезпечено позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 62492091, відкритому Генічеським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) 06.03.2020 № Ф-14891-52 "У" на суму 151 337,66 грн., виданої Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 540/1772/21.

Цією ж ухвалою замінено відповідача - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ) його правонаступником Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, відокремленим підрозділом ДПС (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, код ЄДРПОУ ВП 43995495).

Ухвалою суду від 27.04.2021 року позов залишено без руху.

29.06.2021 року за вх. № 12634/21 судом зареєстровано заяву позивачки про усунення недоліків позову, якою зменшено позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03 липня 2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № 14673/21).

03 липня 2021 року від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № 15640/21).

08 грудня 2021 року від відповідача до суду надійшли заперечення (вхід. 27001/21).

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 року, адміністративну справу №540/1772/21 передано на розгляд судді Стефанову С.О.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року адміністративний позов залишено без руху.

В ухвалі суду від 23.03.2023 року позивачу було зазначено, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання зменшити суму нарахованого соціального внеску в останній редакції, якою зменшено позовні вимоги від 29.06.2021 р. за вх. № 12634/21.

На виконання ухвали суду від 23.03.2023 року від позивача до суду 12 вересня 2023 року надійшла заява (вхід. № 30805/23) до якої позивачем додано оригінал позовної заяви від 04.09.2023 року, в якій заявлено позовні вимоги, які не відповідають змісту заяви позивачки про усунення недоліків позову, якою зменшено позовні вимоги від 29.06.2021 р. за вх. № 12634/21, за якою ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 15 вересня 2023 року продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Заявою від 04.10.2023 року (вхід. № ЕП/40009/23) позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року прийнято справу №540/1772/21 до розгляду. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи № №540/1772/21зі стадії відкриття провадження у справі.

Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Станом на 02 січня 2024 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивачки та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

06 березня 2020 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі направлено на адресу позивачки вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-14891/52 з єдиного внеску в сумі 151337,66 грн., що утворився станом на 29.09.2020 року.

16.01.2020 року позивачкою було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого соціального внеску за 2019 рік, де, як вказує позивачка, нею помилково зазначено суму доходу з якого нараховується єдиний соціальний внесок у 2019 р. в розмірі 751140,00 грн. та сума нарахованого єдиного внеску в розмірі 165250,80 грн.

13.01.2021 року у зв`язку з помилкою у звіті від 16.01.2020 р., та за результатами акту від 17.12.2020 р. № 1413/21-07-13/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2017р. по 09.01.2020 р. правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на

загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2011 р. по 09.01.2020р. (далі - Акт перевірки) позивачка склала та направила відповідачу звіт про суми добровільних внесків передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та суми доплати, де зменшила суми зобов`язань нарахованого єдиного внеску у 2019 р., за результатами проведеної перевірки на 154234,08 грн.

Позивачка зазначає, що актом перевірки у розділі 2.4 «Єдиний соціальний внесок»

відображено встановлений перевіркою дохід на який нараховується єдиний соціальний внесок в сумі 10128,44 грн., в результаті чого відповідачем не скориговано суми нарахованого єдиного соціального внеску, наслідком чого є виникнення податкового боргу в сумі 151337,66 грн., у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом,в якому просить зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та м. Севастополі зменшити суму нарахованого соціального внеску за 2019 рік в розмірі 154234,08 грн.

Релевантні джерела права та висновки суду

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 року №2664 - VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) - далі Закон).

Згідно ч.2 ст. 1 Закону вбачається, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державною соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст. 6 Закону).

ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою - підприємцем до 09.01.2020 року, здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування, та була платником єдиного соціального внеску.

Відповідно до вимог ст.4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно п.1.2 ст. 7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону. - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно ч. 12 ст. 9 Закону №2464 єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з пунктами 3, 4 розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, у разі якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску та/або борги зі сплати фінансових санкцій органи доходів і зборів, протягом 10 робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилають вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної систему органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Відповідно до п. З Розділу VI Інструкції, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 29.02.2020 року загальна сума боргу (недоїмки) позивачки зі сплати єдиного соціального внеску становила 151337,66 гривень.

Сума боргу виникла у зв`язку з самостійним декларування позивачем суми грошових зобов`язань, що підтверджується звітом про суми нарахованого доходу форми №Д5, що поданий до контролюючого органу 16.01.2020 року (підтверджується квитанцією №2 від 16.01.2020 №1222). а також Таблицею 1 нарахування єдиного внеску за 2019 рік.

У зв`язку із збільшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, у відповідності до вимог пункту 3, 4 розділу VI Інструкції №449, та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, згідно яких загальна сума боргу (недоїмки) позивача зі сплати єдиного соціального внеску станом на 29.02.2020 року становила 151337,66 гривень, відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.03.2020 року №Ф-14891/52.

Вказана вимога направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Отримана позивачем 26.03.2020 року, що підтверджується поштовим корінцем про отримання поштової кореспонденції.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року №435 (далі Порядок) фізичні особи-підприємці, у тому числі ті. які обрали спрощену систему оподаткування,

формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом є календарний рік.

Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Згідно п. 1 розділу IV звіт формується на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких проводиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 16 розділу II Порядку визначено, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення звіту є страхувальник.

Варто відзначити, що Порядком №435 не передбачено повторне подання звіту за один і той же період після граничного терміну подання Звіту. Також не передбачено самостійне виправлення помилок.

При цьому судом встановлено, що позивачка на заперечує обставини, що сума недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 151337,66 гривень виникла у зв`язку з поданням нею Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форми №Д5, поданого 16.01.2020 року (підтверджується квитанцією №2 від 16.01.2020 року №1222), а також Таблицею 1 нарахування єдиного внеску за 2019 рік.

При цьому позивачка зазначає, про допущення нею помилок, при складенні відповідної

звітності, та не заперечує тієї обставини, що Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року № 435 (далі - Порядок - №435), не передбачене самостійне виправлення страхувальником помилок у Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та сум», нарахованого єдиного внеску після закінчення терміну його подання.

Як зазначає відповідач та не спростовано позивачкою, остання не зверталася до контролюючого органу із заявою про проведення документальної перевірки у зв`язку із допущенням помилок у Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форми №Д5, та Таблиці 1 нарахування єдиного внеску за 2019 рік.

При цьому судом встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 була проведена на підставі п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України у зв`язку із отриманням відомостей з ЄДР про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи за її рішенням. Позивачем не надавалися докази на підтвердження помилковості зазначення відомостей у поданій звітності про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік ні у ході проведення перевірки, ні після її закінчення.

За результатом проведеної перевірки складено акт від 17.12.2020 року №1413/21-22-07-13/ НОМЕР_1 , яким зокрема було встановлено не нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 3797,64 гривень, а саме за 2016 рік в сумі 3797,64 гривень.

Завищення, або заниження суми чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок за 2019 рік в ході проведення перевірки встановлено не було (Таблиця 26 акту перевірки).

Дійсно, відповідно до п 13. розділу IV Порядку №435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, яким за результатами проведеної перевірки збільшено або зменшено зобов`язання, формують і подають до органів доходів і зборів Звіт згідно з таблицею 3 додатка 6 до цього Порядку протягом одного календарного місяця після здійснення відповідних розрахунків.

Звіт згідно з таблицею 3 додатка 6 до цього Порядку формується і подається до органів доходів і зборів виключно на підставі акта документальної перевірки страхувальника (обов`язковим є зазначення номера і дати акта) і містить суми на які збільшено або зменшено зобов`язання (у такому разі допускається внесення від`ємного значення).

Як встановлено судом, за результатом проведеної перевірки позивачем подано Таблицю 3 додатка 6 до Порядку №435, яким на підставі акта перевірки від 17.12.2020 року №1413/21-22-07-13/ НОМЕР_1 донараховано зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2016 рік у сумі 3797,64 гривень. Вказаний звіт було враховано контролюючим органом.

Позивачем також подано Таблицю 3 додатка 6 до Порядку №435 із посиланням на акт перевірки від 17.12.2020 року №1413/21-22-07-13/, та із зазначенням зменшення зобов`язань за 2019 рік на суму 154234,08 гривень.

Суд вважає, що вказаний звіт правомірно не було враховано відповідачем у зв`язку із тим, що за результатом проведеної перевірки контролюючим органом не було зменшено зобов`язання зі салати єдиного соціального внеску за 2019 рік на суму 154234,08 гривень, а отже у позивача були відсутні законні підстави для подання до контролюючого органу Таблиці 3 додатка 6 до Порядку №435, та відсутні законні підстави для врахування такого звіту контролюючим органом.

Суд окремо звертає увагу, що звіти визначені Порядком №435 не є податковою звітністю, та не підлягають камеральній перевірці, адже згідно із ст. 76 ПК України камеральній перевірці суцільним порядком підлягає лише податкова звітність.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивачки про зобов`язання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зменшити суму нарахованого соціального внеску за 2019 рік в розмірі 154234,08 гривень, адже за результатом проведеної перевірки позивача не було зменшено зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску за 2019 рік на суму 154234,08 гривень, а отже відсутні підстави як для подання так і для врахування звіту від 13.01.2021 року з від`ємним значенням зобов`язань зі сплата єдиного внеску за 2019 рік у сумі 154234 гривень.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання зменшити суму нарахованого соціального внеску не підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про зобов`язання зменшити суму нарахованого соціального внеску - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, код ЄДРПОУ ВП 43995495).

Суддя С.О. Cтефанов

.