Справа № 420/19469/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ІМПОТОРГ (вул. Ак. Корольова, буд.3а, оф.3, 65101, ) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А; ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю ІМПОТОРГ до Одеської митниці Держмитслужби, у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000446/2 від 23.06.2023 р., № UA500500/2023/000469/2 від 01.07.2023 р., № UA500500/2023/000470/2 від 01.07.2023 р., № UA500500/2023/000480/2 від 06.07.2023 р. та картки відмови № UA500500/2023/000907, № UA500500/2023/000952, № UA500500/2023/000953, № UA500500/2023/000972.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.01.2023 року між компанією «KORDEMІR METAL SANAYІ VE TІCARET LІMІTED SIRKETІ» (Продавець) та TOB «ІМПОТОРГ» (Покупець) укладено Контракт № 2023/01, предметом якого є придбання Позивачем товарів в кількості і за цінами, вказаними в інвойсах (рахунках постачальників), які є невід`ємною частиною контрактів (копія додається). Базисні умови поставки товару здійснюються згідно з Інкотермс-2010. Базисні умови поставки кожної партії товару вказуються в інвойсі, який є невід`ємною частиною даного Контракту (п.4.1). Згідно з п. 5.1.5 Покупцем проводиться оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі на кожну конкретну партію товару після отримання товару, в перебігу 90 календарних днів, безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

У межах вказаного Контракту Позивач імпортував товари до України, а саме «полотно трикотажне поперечнов`язане, без ворсу, пофарбоване», яке виготовлене з комплексних поліефірних волокон 93% (-/+1) і еластомірних ниток - 7% (-/+1), без покриття та просочення, без вмісту гумових ниток, ширина рулону 180 см (-/+3 см).

Вказаний товар був заявлений ТОВ «ІМПОТОРГ» до митного оформлення за першим методом ціною договору, згідно митної декларації №23UA18U2 від 09.04.2023 року, яка була прийнята до оформлення, товар випущено у вільний обіг.

У подальшому, як зазначає позивач, ним було задекларовано аналогічний товар.

Для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації, в яких визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються, а саме:

№ 23UA36U8 від 22.06.2023 року;

№23UA34U8 від 30.06.2023 року;

№23UA33U9 від 30.06.2023 року;

№23UA95U1 від 06.07.2023 року.

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант подавав до Митниці наступні документи, зокрема: Контракт, пакувальні листи, інвойси, митні декларації, інші документи.

Однак, як зазначає позивач, під час контролю за правильністю визначення митної вартості товару на підставі поданих митних декларацій у відповідача виникли сумніви стосовно достовірності наданих до митного оформлення відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, тому, згідно з вимогами ст.53 Митного кодексу України, відповідач зобов`язав позивача надати додаткові документи без надання обґрунтованих вимог.

У подальшому за результатами розгляду митної декларації та доданих до них документів, відповідач відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товарів, про що склав картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № UA500500/2023/000907, № UA500500/2023/000952, № UA500500/2023/000953, № UA500500/2023/000972 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів: № UA500500/2023/000446/2 від 23.06.2023 року, № UA500500/2023/000469/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000470/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000480/2 від 06.07.2023 року, відповідно до яких митна вартість товару визначена за другорядним методом.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем картками відмови та рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оскаржуючи ці рішення позивач стверджує про таке: основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, є метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); інші методи є другорядними; заявлена митна вартість товару, визначена за ціною договору; на підтвердження заявленої митної вартості товару були наданні відповідні документи; подані документи є достатніми для визначення митної вартості товарів; усі наданні документи не містять розбіжностей, не мають ознак підробки, у них наявні достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості ввезеного товару, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена; митному органу забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 Кодексу; митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Крім того, позивач наголошував на тому, що аналогічний товар за тим самим Контрактом та умовами поставки, було розмитнено за першим методом ціною договору, а товар випущено у вільний обіг. Тому, цілком непослідовними є дії відповідача щодо витребування додаткових документів та коригування заявленої митної вартості товару.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що митний орган здійснив формальну перевірку, без ретельного дослідження наданих документів та відомостей. Відповідач прийняв оскаржувані рішення та здійснив розрахунок митної вартості за другорядним методом не вказавши які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначив, чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Отже, позивач стверджує про те, що ним доведено заявлену митну вартості товару, визначену за першим методом - за ціною договору, тому вважає необґрунтованими оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

Ухвалою суду від 07.08.2023 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.

28.08.2023 року від представника позивача надійшла заява, якою недоліки позовної заяви було усунуто шляхом зазначення ціни позову та надання до суду платіжних інструкції від 25.08.2023 №18 та від 25.08.2023р. №19 про сплату (доплату) судового збору.

Ухвалою суду від 07.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

28.09.2023 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву.

Разом із відзивом до суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого провадження.

23.10.2023 року під час підготовчого провадження відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Так, відповідачем зазначено, що позивачем для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подані митні декларації № 23UA36U8 від 22.06.2023 року; №23UA34U8 від 30.06.2023 року; №23UA33U9 від 30.06.2023 року; №23UA95U1 від 06.07.2023 року, відповідно до яких за умовами поставки CPT на митну територію України надійшов товар «Полотно трикотажне, поперечнов`язане, без ворсу, пофарбоване, яке виготовлене з комплексних поліефірних волокон 93(+/-1)%, і еластомірних ниток-7%(+/-1)%, без покриття та просочення,без вмісту гумових ниток, ширина рулону 180см».

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішень про коригування митної вартості товарів.

Відповідач вказує, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларанту запропоновано надати додаткові документи та відомості.

Однак, як стверджує відповідач, позивачем всі наявні розбіжності не спростовані та не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України.

На підставі викладеного відповідач посилається на те, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями містилися розбіжності, ознаки підробки не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю

Відповідач вказує, що за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим. У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України Одеською митницею прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

За наведених обставин, відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

07.11.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що при обранні методу визначення митної вартості товару відповідач не прийняв до уваги, що аналогічний товар за цим Контрактом, та умовами поставки, між тими ж сторонами вже був оформлений 09.04.2023 року, а саме «полотно трикотажне поперечнов`язане, без ворсу, пофарбоване, яке виготовлене з комплексних поліефірних волокон 93% (-/+1) і еластомірних ниток - 7% (-/+1), без покриття та просочення, без вмісту гумових ниток, ширина рулону 180 см (-/+3 см), виробник «KORDEMІR METAL SANAYІ VE TІCARET LІMІTED SIRKETІ» за митною декларацією 23UA18U2 за першим методом, який є основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Окрім того, з переліку витребуваних відповідачем документів неможливо точно встановити, недоліки яких з наданих декларантом документів не дозволили погодитися із заявленою митною вартістю та яким чином ці недоліки можливо усунути. Вказано загальні фрази та посилання. Формальне зазначення можливих причин, що передбачені частиною 6 статті 54 Митного кодексу України, не можна вважати належним обґрунтуванням коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів. Ці обставини, як вважає позивач, вказують на протиправність оскаржуваних рішень.

Інші заяви по суті справи сторонами не надавались.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.12.2023 року 12:00 год.

12.12.2023 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, та у зв`язку з відсутністю потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, враховуючи клопотання представника позивача від 12.12.2023 року, ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 12.12.2023 року, продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПОТОРГ» (далі ТОВ «ІМПОТОРГ»), , зареєстроване як юридична особа 13.07.2022 року.

Видами діяльності ТОВ «ІМПОТОРГ» за КВЕД є: Основний: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; Інші: 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами, тощо.

15.01.2023 року між компанією «KORDEMІR METAL SANAYІ VE TІCARET LІMІTED SIRKETІ» (Продавець, Туреччина) та TOB «ІМПОТОРГ» (Покупець, Україна) укладено Контракт № 2023/01, предметом якого є придбання Позивачем товарів в кількості і за цінами, вказаними в інвойсах (рахунках постачальників), які є невід`ємною частиною контракту.

Умови Контракту:

Загальна сума Контракту 1500 000, 00 доларів США (п. 3.1).

Умови поставки: Поставка товару здійснюється згідно з Інкотермс-2010. Базисні умови поставки кожної партії товару вказуються в інвойсі, який є невід`ємною частиною даного Контракту (п.4.1). Продавець здійснює поставку Товару протягом 60 календарних днів з моменту підписання інвойсів до даного Контракту (п. 4.2). Перехід ризиків на товар здійснюється після поставки товару (п. 4.3).

Умови платежів: п. 5.1 Розрахунки за Товар, який поставляється відповідно до цього Контрактом здійснюються в наступному порядку: 5.1.1. Оплата здійснюється в доларах США (код валюти 840). 5.1.2. Оплата здійснюється за фактом безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця згідно інвойсу на кожну конкретну партію товару. 5.1.3. Оплата за товари може бути виконана до його отримання (передоплата) згідно інвойсів або проформи інвойсів. 5.1.4. За погодженням сторін оплата може проводитися за рахунок третьої сторони - Бенефіціара. В цьому випадку умови оплати вказуються в додатковій угоді до цього Контракту. 5.1.5. Покупцем проводиться оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі на кожну конкретну партію товару після отримання товару, в перебігу 90 календарних днів, безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

Пакування та маркування: Товар повинен бути промаркований, завантажений і упакований так, щоб виключити псування або знищення його на весь період постачання до прийому товару Покупцем (п. 7.1).

01.07.2023 року сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року, яким пункт 5.1.5 викладено у такій редакції: Покупцем проводиться оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі на кожну конкретну партію товару після отримання товару, в перебігу 180 календарних днів, безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

На підставі Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року здійснено ряд поставок товару: «полотно трикотажне поперечнов`язане, без ворсу, пофарбоване», яке виготовлене з комплексних поліефірних волокон 93% (-/+1) і еластомірних ниток - 7% (-/+1), без покриття та просочення, без вмісту гумових ниток, ширина рулону 180 см (-/+3 см)» на однакових умовах постачання, згідно Інвойсів:

від 01.04.2023 року №GIB128/1 на суму 27262, 50 доларів США.;

від 17.06.2023 року №GIB200 на суму 23542, 50 доларів США;

від 23.06.2023 року №GIB213 на суму 21682, 75 доларів США;

від 23.06.2023 року №GIB210 на суму 24175, 00 доларів США;

від 30.06.2023 року №GIB225 на суму 24082, 75 доларів США.

З метою митного оформлення імпортованого товару декларантом позивача до Одеської митниці подані митні декларації (МД):

№23UA18U2 від 09.04.2023 року, за результатами митного оформлення товар за цією МД був розмитнений за першим методом ціною договору, яка була прийнята до оформлення, товар випущено у вільний обіг;

№23UA36U8 від 22.06.2023 року;

№23UA34U8 від 30.06.2023 року;

№23UA33U9 від 30.06.2023 року;

№23UA95U1 від 06.07.2023 року.

Митну вартість за умовами поставки CPT на митну територію України визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) №23UA36U8 від 22.06.2023 року; №23UA34U8 від 30.06.2023 року; №23UA33U9 від 30.06.2023 року; №23UA95U1 від 06.07.2023 року позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД (Інвойс, пакувальний лист, контракт, СМР, ін.).

Разом із тим, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом та не прийняв визначену митну вартість за ціною договору.

Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що подані у поданих документах містяться розбіжності та не містяться усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, які підтверджують митну вартість товарів.

23.06.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000446/2, заявленого до митного оформлення товару згідно МД №23UA36U8 від 22.06.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) відповідно до п п.в) п. 1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) відповідно до п. 5.1.3 Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року зазначено, що оплата за товар може бути здійснена шляхом передоплати але до митного оформлення не надано банківські платіжні документи.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації згідно ст. 254 МКУ. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

23.06.2023 року декларантом надіслано лист, яким повідомлено, що додаткових документів надати в 10-денний термін не має можливості.

За результатами митного оформлення, оскільки декларантом наявні розбіжності не спростовано та не подано усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, митну вартість товару було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару №1 є більшим МД від 08.06.2023 року №408020/2023/36803 та становить 4, 23 доларів США за кг нетто, ніж заявлено декларантом 1, 25 доларів США за кг нетто.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000907.

01.07.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000470/2, заявленого до митного оформлення товару згідно МД №23UA34U8 від 30.06.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) відповідно до п п.в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації згідно ст.254 МКУ. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

30.06.2023 року декларантом надіслано лист, яким повідомлено, що додаткових документів надати в 10-денний термін не має можливості.

За результатами митного оформлення, оскільки декларантом наявні розбіжності не спростовано та не подано усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, митну вартість товару було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару №1 є більшим МД від 08.06.2023 року №408020/2023/36803 та становить 4, 23 доларів США за кг нетто, ніж заявлено декларантом 1, 25 доларів США за кг нетто.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000953.

01.07.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000469/2, заявленого до митного оформлення товару згідно МД №23UA33U9 від 30.06.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) відповідно до п п.в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації згідно ст.254 МКУ. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

30.06.2023 року декларантом надіслано лист, яким повідомлено, що додаткових документів надати в 10-денний термін не має можливості.

За результатами митного оформлення, оскільки декларантом наявні розбіжності не спростовано та не подано усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, митну вартість товару було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару №1 є більшим МД від 08.06.2023 року №408020/2023/36803 та становить 4, 23 доларів США за кг нетто, ніж заявлено декларантом 1, 25 доларів США за кг нетто.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000952.

06.07.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000480/2, заявленого до митного оформлення товару згідно МД №23UA95U1 від 06.07.2023 року., відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено вищенаведені обставини стосовно розбіжностей у поданих документах та відсутністю усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) відповідно до п п.в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення для перевірки та підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації згідно ст.254 МКУ. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

06.07.2023 року декларантом надіслано лист, яким повідомлено, що додаткових документів надати в 10-денний термін не має можливості.

За результатами митного оформлення, оскільки декларантом наявні розбіжності не спростовано та не подано усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, митну вартість товару було скориговано та обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару №1 є більшим МД від 08.06.2023 року №408020/2023/36803 та становить 4, 23 доларів США за кг нетто, ніж заявлено декларантом 1, 25 доларів США за кг нетто.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000972.

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс, МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару за основним методом ціною договору (контракту).

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується витребування митним органом додаткових документів.

Як вже було зазначено, частина третя статті 53 Митного кодексу України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд звертає увагу на положення частин 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи, однак декларант вважав, що поданих ним документів достатньо для підтвердження митної вартості товару за основним методом ціною договору.

Відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів з підстав наявності розбіжностей у поданих документах та ненадання декларантом витребуваних додатково документів.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Як вже було зазначено, 15.01.2023 року між компанією «KORDEMІR METAL SANAYІ VE TІCARET LІMІTED SIRKETІ» (Продавець, Туреччина) та TOB «ІМПОТОРГ» (Покупець, Україна) укладено Контракт № 2023/01, предметом якого є придбання Позивачем товарів в кількості і за цінами, вказаними в інвойсах (рахунках постачальників), які є невід`ємною частиною контракту.

Умови поставки: Поставка товару здійснюється згідно з Інкотермс-2010. Базисні умови поставки кожної партії товару вказуються в інвойсі, який є невід`ємною частиною даного Контракту (п.4.1). Продавець здійснює поставку Товару протягом 60 календарних днів з моменту підписання інвойсів до даного Контракту (п. 4.2). Перехід ризиків на товар здійснюється після поставки товару (п. 4.3).

Умови платежів: п. 5.1 Розрахунки за Товар, який поставляється відповідно до цього Контрактом здійснюються в наступному порядку: 5.1.1. Оплата здійснюється в доларах США (код валюти 840). 5.1.2. Оплата здійснюється за фактом безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця згідно інвойсу на кожну конкретну партію товару. 5.1.3. Оплата за товари може бути виконана до його отримання (передоплата) згідно інвойсів або проформи інвойсів. 5.1.4. За погодженням сторін оплата може проводитися за рахунок третьої сторони - Бенефіціара. В цьому випадку умови оплати вказуються в додатковій угоді до цього Контракту. 5.1.5. Покупцем проводиться оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі на кожну конкретну партію товару після отримання товару, в перебігу 90 календарних днів, безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

Пакування та маркування: Товар повинен бути промаркований, завантажений і упакований так, щоб виключити псування або знищення його на весь період постачання до прийому товару Покупцем (п. 7.1).

01.07.2023 року сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року, яким пункт 5.1.5 викладено у такій редакції: Покупцем проводиться оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі на кожну конкретну партію товару після отримання товару, в перебігу 180 календарних днів, безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

На підставі Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року здійснено ряд поставок товару: «полотно трикотажне поперечнов`язане, без ворсу, пофарбоване», яке виготовлене з комплексних поліефірних волокон 93% (-/+1) і еластомірних ниток - 7% (-/+1), без покриття та просочення, без вмісту гумових ниток, ширина рулону 180 см (-/+3 см)» на однакових умовах постачання, згідно Інвойсів:

від 01.04.2023 року №GIB128/1 на суму 27262, 50 доларів США.;

від 17.06.2023 року №GIB200 на суму 23542, 50 доларів США;

від 23.06.2023 року №GIB213 на суму 21682, 75 доларів США;

від 23.06.2023 року №GIB210 на суму 24175, 00 доларів США;

від 30.06.2023 року №GIB225 на суму 24082, 75 доларів США.

Щодо наявності розбіжностей у поданих документах

Щодо зауваження відповідача про відсутність інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що питання упаковки та маркування товару врегульовані пунктом 7.1 Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року, згідно якого Товар повинен бути промаркований, завантажений і упакований так, щоб виключити псування або знищення його на весь період постачання до прийому товару Покупцем.

Відповідно до пп. в п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати, понесені покупцем вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено ZZ00 (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Тобто, у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, які додатково включаються у митну вартість товару, а включені у вартість товару.

Суд зазначає, що вказані товаросупровідні документи (зовнішньоекономічний контракт, МД та ін.) були надані відповідачу, відтак останній мав можливість встановити вищевказані обставини.

За таких обставин, при постачанні товару вартість пакування включена до ціни товару, яка вказана в інвойсі, і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватись окремо.

Окрім того, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах СРТ Одеса, згідно яких Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Відтак, вказані зауваження відповідача спростовуються матеріалами справи.

Щодо наступного зауваження, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості №UA500500/2023/000446/2 від 23.06.2023 року відповідачем зазначено, що відповідно до п. 5.1.3 Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року зазначено, що оплата за товар може бути здійснена шляхом передоплати але до митного оформлення не надано банківські платіжні документи.

Суд зазначає, що наведені доводи відповідача суперечать як умовам Контракту, так і вимогам митного законодавства щодо підтвердження митної вартості товарів.

Так, умовами підпункту 5.1.3 Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року передбачено, що оплата за товари може бути виконана до його отримання (передоплата) згідно інвойсів або проформи інвойсів.

Тобто, цей пункт є альтернативним передоплата «може бути».

Водночас, підпунктом 5.1.5 Контракту було передбачено, що Покупцем проводиться оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі на кожну конкретну партію товару після отримання товару, в перебігу 90 календарних днів, безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

01.07.2023 року сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року, яким пункт 5.1.5 викладено у такій редакції: Покупцем проводиться оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі на кожну конкретну партію товару після отримання товару, в перебігу 180 календарних днів, безготівковим банківським переказом на розрахунковий рахунок Продавця.

Контракт надавався відповідачу до митного оформлення та він був ознайомлений з його змістом.

Таким чином, відповідно до Контракту його сторонами було обрано ту умову оплати Товару, яка передбачає післяплату, а саме оплата в розмірі 100% від суми, зазначеної в інвойсі, після отримання товару.

Отже, на підставі вищезазначеного можна зробити висновок, що Декларантом не було надано до митного оформлення банківських платіжних документів, що підтверджують сплату Товару, з об`єктивних причин, адже такий Товар на той момент ще не був оплачений.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.04.2018 року по справі № 815/329/17, фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахуванням додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Відтак, вказане зауваження відповідача спростовуються.

Щодо наступного зауваження про відсутність інформації щодо такої складової митної вартості товару, як витрати на транспортуванням.

У рішеннях про коригування № UA500500/2023/000469/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000470/2 від 01.07.2023 року, та № UA500500/2023/000480/2 від 06.07.2023 року відповідач посилався на те, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок - фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вже було зазначено, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах СРТ Одеса.

Відповідно до Інкотермс 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), термін CPT (Carriage Paid To) термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.

Термін CPT зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення.

За договором перевезення, на умовах СРТ, продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого пункту в названому місці призначення звичайним маршрутом і в звичайно прийнятий спосіб. Якщо такого пункту не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати пункт у межах названого місця призначення, який найбільш задовольняє його цілям.

Отже,поставка на умовах СРТ Інкотермс 2020 не передбачає обов`язку позивача, як покупця товару щодо оплати послуг з перевезення та страхування товару до позивача та, відповідно, обов`язку отримання від продавця товару документів, які підтверджують зазначені витрати.

Отже, у позивача не було обов`язку надавати відповідачу транспортні та страхові документи на підтвердження митної вартості товарів.

При цьому, суд зазначає, що умови поставки товару позивачу згідно СРТ Одеса, були відомі митному органу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту № 2023/01 від 15.01.2023 року та Інвойсів, не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З аналізу частин 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що додаткові документи, які декларанту запропонував надати митний орган, відносяться до додаткових документів, що надаються на вимогу митного органу за наявності у декларанта.

Відповідач не обґрунтував яким чином витребувані митним органом документи впливають на підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд враховує, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою, розбіжностями у поданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до положень чч. 6-7 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст. 57 Митного кодексу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 статті 57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Вирішуючи цей спір, суд вважає, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Відповідачем не спростована правильність визначення митної вартості за основним методом; не доведена наявність належних підстав для коригування митної вартості.

Контроль правильності обчислення декларантом митної вартості здійснюють митні органи у визначений законом спосіб у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Спрацювання системи управління ризиками не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості товару, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.

Однак, таких доказів не міститься в матеріалах даної справи.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначені лише номера, дати митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, та вартість за одиницю товару, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості по товару №1 є більшим МД від 08.06.2023 року №408020/2023/36803 та становить 4, 23 доларів США за кг нетто, ніж заявлено декларантом 1, 25 доларів США за кг нетто.

Водночас, суд погоджується з доводами позивача, що при обранні методу визначення митної вартості товару відповідач не прийняв до уваги, що аналогічний товар за цим Контрактом, та умовами поставки, між тими ж сторонами вже був оформлений 09.04.2023 року, а саме «полотно трикотажне поперечнов`язане, без ворсу, пофарбоване, яке виготовлене з комплексних поліефірних волокон 93% (-/+1) і еластомірних ниток - 7% (-/+1), без покриття та просочення, без вмісту гумових ниток, ширина рулону 180 см (-/+3 см), виробник «KORDEMІR METAL SANAYІ VE TІCARET LІMІTED SIRKETІ» за митною декларацією 23UA18U2 за першим методом, який є основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Тому, цілком непослідовними є дії відповідача щодо витребування додаткових документів та коригування заявленої митної вартості товару.

Згідно правової позиції Верховного Суду, зокрема у постановах від 14 серпня 2018 року по справі №821/1617/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2023/000446/2 від 23.06.2023 року, № UA500500/2023/000469/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000470/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000480/2 від 06.07.2023 року прийняті відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов та скасувати спірні рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2023/000446/2 від 23.06.2023 року, № UA500500/2023/000469/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000470/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000480/2 від 06.07.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500500/2023/000907, № UA500500/2023/000952, № UA500500/2023/000953, № UA500500/2023/000972.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10736,00 грн.

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 10736,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОТОРГ» (вул. Ак. Корольова, буд.3а, оф.3, 65101, ) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А; код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500500/2023/000446/2 від 23.06.2023 року, № UA500500/2023/000469/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000470/2 від 01.07.2023 року, № UA500500/2023/000480/2 від 06.07.2023 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500500/2023/000907, № UA500500/2023/000952, № UA500500/2023/000953, №UA500500/2023/000972.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІМПОТОРГ» (вул. Ак. Корольова, буд.3а, оф.3, 65101, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10736,00 грн. (десять тисяч сімсот тридцять шість гривень).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук