Справа № 280/2760/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2760/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №280/2760/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, окрім окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у період з 01.12.2022 по 11.04.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.12.2022 по 11.04.2023, з урахуванням раніше виплачених окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у період з 01.12.2022 по 11.04.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, у період з 01.12.2022 по 11.04.2023.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року позов задоволено частково, суд, визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, окрім окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у період з 01.12.2022 по 11.04.2023. Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01.12.2022 по 11.04.2023, з урахуванням раніше виплачених окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період з 02.12.2022 по 11.04.2023.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період з 02.12.2022 по 11.04.2023.

В іншій частині позовної заяви відмовив.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відмовив.

Відповідачем, подано апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі повністю через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що згідно свідоцтва про хворобу від 22.12.2022 № 18, позивач перебував на обстеженні і лікуванні: КНП «Запорізький регіональний протипухлинний центр» ЗОР з 02.09.2022 по 02.09.2022; з 31.10.2022 по 14.11.2022; з 28.11.2022 по 12.12.2022, військова частина НОМЕР_2 з 20.12.2022 по теперішній час (22.12.2022). Тобто, факт безперервності лікування позивачем, відповідно до даного свідоцтва, не підтверджується. Не наведено жодного рішення ВЛК про продовження виплати грошового забезпечення позивачу.

Згідно абзацу 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, факт безперервного лікування позивачем не підтверджено, відсутні відповідні висновки ВЛК та рішення командира військової частини про продовження виплати грошового забезпечення позивачу. Таким чином, підстав для подальшого нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення, у відповідача не було.

Крім того, судом зроблено помилковий висновок про те, що Позивачу протиправно припинено виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова № 168).

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23.06.2022 №912/з/29 (далі - Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовувалося з 01.06.2022 по 01.02.2023.

За приписами пункту 5 наведеного Окремого доручення встановлено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Разом з тим, підпунктом 9.6 пункту 9 згаданого Окремого доручення передбачено що військовослужбовці, які усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень, не включаються.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, можливо дійти наступного висновку, що військовослужбовці Збройних Сил України, які безпосередньо беруть участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів мають право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень або 30000 гривень, така участь у бойових діях військовослужбовця повинна підтверджуватися довідкою командира військової частини (пункт 3 Окремого доручення), яка є підставою для включення такого військовослужбовця до наказу командира (начальника) військової частини для виплати такої додаткової винагороди (пункт 5 Окремого доручення), при цьому, у разі якщо військовослужбовця усунено від виконання службових обов`язків, відсторонено від виконання службових повноважень або відсторонено від посади, такий військовослужбовець до відповідного наказу про виплату додаткової винагороди не включається.

Таким чином, із наведеного аналізу видно, що за процедурою, встановленою вищенаведеними приписами Окремого доручення, встановлено ряд підстав для не включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, у конкретному місяці, зокрема у разі усунення від виконання службових обов`язків, відсторонення від виконання службових повноважень або відсторонення від посади та відсутності документів, які підтверджують участь у бойових діях військовослужбовця.

Судом не взято до уваги наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, відповідно до якого внесені зміни до Порядку № 260, щодо нарахування та виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди, згідно з Постановою № 168.

Так, вказаними змінами фактично скасовано дію Окремого доручення та починаючи з 01.02.2023 введено в дію розділ XXXIV Порядку № 260 «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Відповідно до вищевказаних змін, починаючи з 01.02.2023, додаткова грошова винагорода, згідно з Постановою № 168, виплачується виключно тим військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) або які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).

Отже, всі інші випадки перебування військовослужбовцями на військовій службі, у тому числі в розрядженні командирів та на лікуванні, не передбачають нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, згідно з Постановою № 168.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 наказом Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №30 призначений на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, шпк «солдат», тарифний розряд 4.

В липні 2022 року, під час проходження військово-лікарської комісії у військовій частини НОМЕР_3 у позивача виявлено онкологічне захворювання.

Так, у Витязі з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 за №30 зазначено: «… 2.на підставі указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача ЗСУ від 24.02.2022 року №32/321/501/13т, кодограми Головнокомандувача ЗСУ та начальника ГШ ЗСУ від 24.02.2022 року №501/591, а також на підставі волевиявлення осіб з патріотичних мотивів, вважати нижчеперелічених військовослужбовців призначеними та приступившими до виконання обов`язків по зазначених посадах з 25.02.2022 року: 2.366 Солдата ОСОБА_2 на посаду кулеметник 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, шпк «солдат», тарифний розряд 4. …».

У Витязі з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2022 за №192 зазначено: «… 4.Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 08.09.2022 року №93-РС, вважати такими, що увільнені від займаних посад і зараховані у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 з утриманням у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим лікуванням нижчепойменованих військовослужбовців: 4.2.солдата ОСОБА_3 , стрілець 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти, з 01.09.2022 року. Керуючись пунктом 1 розділу XXVIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, грошове забезпечення виплачувати в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовець отримував за посадою стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці до 31.10.2022 року. Додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, не виплачувати. …».

У Витязі з Наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.04.2023 за №102 зазначено: «… 1.Відповідно до пункту 82, 90 та 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 07.04.2023 року №81-РС, нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу ЗВІЛЬНИТИ з займаних посад і ПРИЗНАЧИТИ: 1.1.Солдата ОСОБА_3 , колишнього стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , СОЛДАТОМ РЕЗЕРВУ ВЗВОДУ РЕЗЕРВУ РЯДОВОГО СКЛАДУ РОТИ РЕЗЕРВУ РЯДОВОГО СКЛАДУ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_6 : З 11.04.2023 року виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , зняти з усіх видів забезпечення (з продовольчого забезпечення за каталогом продуктів з коефіцієнтом 1,2+7% води з 11 квітня 2023 року зі сніданку та надати продовольчий атестат). Виплатити грошове забезпечення за період з 01 по 10 квітня 2023 року. Щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась. Щорічна основна відпустка за 2023 рік не надавалась. Грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік не отримував. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у 2023 році не отримував. Військові перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів його сім`ї та перевезення домашніх речей не видаються. Вислуга років станом на 11.04.2023 року становить: - календарна: 01 р 11 м 04 дн.; - пільгова (без урахування календарної): не обчислювалася; - загальна: 01 р 11 м 04 дн. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 07.04.2023 року №81-РС. …».

У Виписці із медичної карти хворого №29981 від 12.12.2022, оформленої Комунальним некомерційним підприємством «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради, зазначено: «… 1.Прізвище, ім`я, по батькові хворого: ОСОБА_4 ; … 5.Дати: а) в амбулаторно-поліклінічному закладі: захворювання: 25.08.22; б) у кабінеті амбулаторної хіміотерапії: надходження 28.11.22; виписки 12.22.22. 6.Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Класична лімфома Ходжкіна, нодулярно-склеротичний варіант StІВ. …».

У Виписці із медичної карти хворого №29981 від 22.03.2023, оформленої Комунальним некомерційним підприємством «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради, зазначено: «… 1.Прізвище, ім`я, по батькові хворого: ОСОБА_4 ; … 5.Дати: а) в амбулаторно-поліклінічному закладі: захворювання: 25.08.22; б) у кабінеті амбулаторної хіміотерапії: надходження 07.03.2023; виписки 22.03.2023. 6.Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): Класична лімфома Ходжкіна, нодулярно-склеротичний варіант StІВ. …».

У Приписі ВЧ НОМЕР_1 від 11.04.2023 за №945 зазначено: «… ПРИПИС солдату ОСОБА_5 Пропоную Вам до 15 квітня 2023р. прибути до в/ч НОМЕР_6 для подальшого проходження військової служби. Строк прибуття до « 15» квітня 2023р. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 07.04.2023 року №81-РС. …».

У Свідоцтві про хворобу №18 зазначено: «… 22 грудня 2022 року госпітальна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2022 №637 провела медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби 1.Прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 . 2.Рік народження 1990, у Збройних Силах по мобілізації з лютого 2022 року. 3.Військове звання солдат за призовом, військова професія кулеметник. 4.Військова частина - НОМЕР_1 . 5.Призваний на військову службу Центральним РТЦК та СП м.Запоріжжя. … 7.Скарги: на біль в грудній клітині, задишку при фізичний навантаженнях, втрата ваги за 1 місяць близько 6 кг. 8.Короткий анамнез: Зі слів хворого вищезазначені скарги вперше з`явились в липні 2022 року. 18.07.2022 при в/ч НОМЕР_2 виконана рентгенографія ОГК: справа в проекції середостіння - тінь однорідної структури з чітким контуром в проекції висхідного відділу аорти. 22.07.2022 консультований при КНП «Запорізький регіональний протипухлинний центр» ЗОР, де встановлений діагноз: Класична лімфома Ходжкіна, нодулярно-склеротичний варіант. З 02.09.2022 проведено два курси хіміотерапії. З 31.10.2022 повторні два курси хіміотерапії. Наступна хіміотерапія призначена на 22.12.2022 з подальшим переоглядом ПЕТ-Кт. Командиром військової частини НОМЕР_1 направлений на ВЛК для визначення придатності до військової служби. Експертний діагноз узгоджено з провідним хірургом ВМКЦ Східного регіону підполковником медичної служби ОСОБА_6 . 9.Перебував на обстеженні і лікуванні: КНП «Запорізький регіональний протипухлинний центр» ЗОР з 02.09.2022 по 02.09.2022; з 31.10.2022 по 14.13.2022; з 28.11.2022 по 12.12.2022; в/ч НОМЕР_2 з 20.12.2022 по теперішній час. … 12.Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): Стан після хіміотерапевтичного лікування (02.09.2022, 31.10,2022) з приводу класичної лімфоми Ходжкіна, нодулярно-склеротичного варіанту StIB. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. 13.Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 11 графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців. …».

У Консультаційному висновку спеціаліста від 13.04.2023 зазначено: «… 2.Прізвіще, ім`я, по батькові пацієнта ОСОБА_1 … 8.Рекомендації Пацієнт з 02.09.22 по теперішній час отримує спеціальне лікування в умовах денного стаціонару. …».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01.03.2018.

Постановою КМУ №704 зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15.

Пунктом 2 постанови КМУ №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 постанови КМУ №704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Пунктом 8 постанови КМУ №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання постанови КМУ №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (надалі - Порядок №260), який застосовується з дня набрання чинності постановою КМУ №704.

Згідно з пунктом 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 8 розділу I Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Абзацами другим та третім пункту 9 розділу I Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Тобто 4 місяці є загальноприйнятим терміном для усіх захворювань, за винятком тих, щодо яких законодавством України, передбачений більш тривалий строк перебування на лікуванні.

Згідно з положеннями пунктів 14, 15, 16, 17 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

При цьому, питання виплати грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад врегульовано Розділом XXVIII Порядку № 260.

Грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Такий порядок виплати грошового забезпечення не стосується військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Час перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, тимчасового виконання обов`язків (але не більше ніж два місяці) за вакантною посадою, перебування під вартою (цілодобовим домашнім арештом) виключається із загального періоду перебування в розпорядженні (пункт 1 розділу XXVIII Порядку №260)

Якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України. (пункт 5 розділу XXVIII Порядку №260)

Грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України. (пункт 6 розділу XXVIII Порядку №260)

Грошове забезпечення військовослужбовців під час перебування у розпорядженні підлягає перерахунку в разі набуття права на збільшення розмірів окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також змін у нормах грошового забезпечення. (пункт 7 розділу XXVIII Порядку №260)

Отож, саме Розділом XXVIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, унормовано питання виплати грошового забезпечення позивачу у період перебування його у розпорядженні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 липня 2023 року справа № 640/2358/20.

За п. 259 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, лікування військовослужбовців повинно бути закінчено у закладі охорони здоров`я. У виняткових випадках на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії командиром (начальником) військової частини, а в разі виключення зі списків особового складу військової частини - начальником військово-лікувального закладу може бути надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. Після закінчення цього строку за висновком (постановою) військово-лікарської комісії відпустку для лікування у зв`язку з хворобою може бути продовжено на такий самий строк, а за відповідними медичними показниками - продовжено ще раз. Відпустка для лікування у зв`язку з хворобою не повинна перевищувати 4 місяців. Після закінчення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою військово-лікарська комісія надає висновок про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби.

Згідно ст. 116 Положення № 1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: … 10) визнання військовослужбовця військово-лікарською комісією непридатним чи обмежено придатним до військової служби - до звільнення з військової служби; … 15) якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення; … Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади. Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. Час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників). Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду). Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до 6.14. розділу 6 «Медичний огляд військовослужбовців» Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 12 місяців. Після закінчення визначеного терміну перебування на безперервному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із військового (цивільного) лікувального закладу.

Згідно п. 6.35 Положення № 402, у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

З 25.08.2022 (дата встановлення захворювання) позивач перебував на лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Запорізький регіональний центр» Запорізької обласної ради.

Відповідач повідомив, що позивача зараховано в розпорядження командира військової частини, у зв`язку з чим виплата грошового забезпечення здійснюється лише два місяці.

З 01.09.2022 року позивач зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 з утриманням у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з довготривалим лікуванням.

У Консультаційному висновку спеціаліста від 13.04.2023 зазначено, що ОСОБА_1 «з 02.09.22 по теперішній час отримує спеціальне лікування в умовах денного стаціонару».

Відповідно до Свідоцтва про хворобу №18 Госпітальною військово-лікарською комісією Військової частини НОМЕР_2 за результатами медичного огляду 22.12.2022 ОСОБА_1 зазначила, що, зокрема «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби», «На підставі статті 11 графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців».

Твердження відповідача щодо не підтвердження безперервного лікування позивачем та про відсутність висновку ВЛК є необґрунтованим.

Отже, позивач перебував у спірний період на лікуванні за висновком військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, оскільки позивач у спірний період фактично перебував у розпорядженні, кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні, не прийнято, позивач має право на отримання грошового забезпечення за останньою займаною посадою.

Щодо позовної вимоги про виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 до 100 000 грн,, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Суд зазначає, що на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, та в подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено), військовослужбовцям Збройних Сил, Постановою №168 передбачена виплата додаткової винагороди.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається, що особам зазначеним у абзаці першому пункту 1 виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, крім тих для кого розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень.

Матеріалами справи свідчать, що позивачу за період проходження служби під час дії воєнного стану не виплачувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови №168 та не видавалися накази про її виплату.

Пунктом 8 телеграми Департаментом фінансів Міністерства оборони України НР 248/1298 від 25.03.2022 року, метою якої є врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168, визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100 000,00 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Крім того, 25 січня 2023 року Міністерством оборони України прийнято наказ № 44 (зареєстрований в Мінюсті 30 січня 2023 року за №177/39233), яким внесено зміни до Порядку № 260 (Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам), зокрема доповнено Порядок новим розділом: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

За п. 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 грн- тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 грн- тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 грн- військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

За п. 4 розділу ХХХІV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

За п.10 вказаного розділу, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини),- виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер); захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності; у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З аналізу норм постанови №168 слідує встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

Оскільки захворювання позивача не пов`язане із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) із захистом Батьківщини, відтак позивач не має права на збільшення йому додаткової винагороди до 100000,0 грн.

Щодо виплати винагороди до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, суд зазначає наступне.

Системний аналіз положень Постанови № 168 свідчить, що винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії Російської Федерації проти України.

Така винагорода У розмінні положень ст. 9 Закону № 2232 не входить до складу грошового забезпечення, оскільки , не має постійний характер.

Суд зазначає, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям, яка передбачена у пункті 1 Постанови № 168, пов`язується, з виконанням завдань саме як військовослужбовця в умовах дії воєнного стану, а не зі статусом військовослужбовця як такого.

Колегія суддів звертає увагу на постанову Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справі № 420/6607/22, у якій висловлена позиція щодо застосування пункту 1 Постанови № 168 у ситуації, коли поліцейський не виконував (не виконувала) службових обов`язків, які витікають із завдань і повноважень поліції, а саме у постанові зазначено: «Системний і цільовий способи тлумачення пункту 1 Постанови № 168 у його взаємозв`язку з нормами статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» і приписами Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» дає Верховному Суду підстави для висновку, що додаткова винагорода є видом грошового забезпечення поліцейського, яке виплачується йому за період проходження служби під час дії воєнного стану. Ця винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії Російської Федерації проти України. Тому статус поліцейського сам по собі автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди. Обставини, які унеможливлюють нарахування й виплати поліцейському зазначеної винагороди можуть бути різними, проте мають бути пов`язаними із фактичним невиконанням службових обов`язків без поважних причин».

Також, у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року справа № 420/16628/22, суд зазначив : «Верховний Суд, інтерпретуючи положення пункту 1 Постанови № 168, пов`язав виплату додаткової винагороди не суто зі статусом поліцейського, але із виконанням цим поліцейським у межах своїх повноважень завдань поліції у забезпеченні і здійсненні заходів правового режиму воєнного стану.»

Правова ситуація та обставини, за якої Верховний Суд висловив зазначені позиції, фактологічно відрізняються від обставин цієї справи, але в ній є схожість, яка, на думку колегії суддів, дозволяє враховувати цей висновок і в цій справі.

Як зазначалось вище, позивач у даному випадку є військовослужбовцем який зарахований у розпорядження командира та перебував на лікуванні не у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тобто, позивач фактично не виконував обов`язків військовослужбовця.

На підставі викладено, суд дійшов висновку, що відповідач немає підстав для нарахування та виплати щомісячної додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168, а позивач немає правових підстав для її отримання, що обумовлює відмову у задоволені позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №280/2760/23 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №280/2760/23 скасувати в частині нарахування та виплати додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», прийняти нове судове рішення в цій частині, яким відмови у задоволені позовних вимог.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у справі №280/2760/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко