Справа № 460/17385/23
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 січня 2024 року м. Рівне №460/17385/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач №1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач №2) в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.04.2023 №47 про відмову у призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачу з 05.04.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що мотиви відповідача суперечать нормам чинного законодавства та висновкам Конституційного Суду України, викладеним у Рішенні від 23.01.2020 № 1-р/2020, які відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України» є рівною мірою обов`язковими до виконання. Вказує, що 03.11.2021 набрала законної сили постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 360/3611/20, яка є зразковою щодо таких справ. Зазначає, що за призначенням пенсії позивач звернувся у віці 45 років 02 місяці 10 днів. Загальний стаж позивача визнається відповідачем у розмірі 29 років 01 місяців 16 днів, з урахуванням пільгового стажу за списком №1 - 23 роки 06 місяців 14 день. Вказує, що пільговий стаж позивача за Списком №1 та Списком №2 достатній для призначенні пенсії. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 20.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено провадити з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У встановлений судом строк відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказує на те, що підстав для призначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 114 Закону немає, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці. З підстав наведених у відзиві, відповідач просив суд, у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

05.04.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням від 12.04.2023 №47, прийнятим за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, зазначено, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недосягненням необхідного пенсійного віку.

Не погодившись з рішенням відповідача та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року за №1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначені особливості пенсійного забезпеченні працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.

Частиною першою статті 14 Закону № 1788-ХІІ визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV) врегульовано питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до абзацу 1 ч. 3 ст. 114 Закону № №1058-ІV, працівники, що безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, ще затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальним гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) не гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до записів в трудовій книжці, позивач працював в ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» за професією розливальника сталі, що передбачена Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим Постановою КМУ від 31.03.1994 №20 (25 років) (далі - Список 202) з 08.06.1996 по 19.11.1996, що становить 5 місяців 12 днів, з 09.07.1997 по 14.05.1998, що становить 10 місяців 6 днів, з 04.07.1998 по 31.12.2002, що становить 4 роки 5 місяців 28 днів та 17 років 8 місяців 27 днів за період роботи з 01.01.2003 по 31.03.2023; за професією майстер розливання, що передбачена Списком №1 розділ ІІІ підрозділ 2б позиція 3.2б, затвердженим Постановою КМУ від 16.01.2003 №36 та Списком 1 розділ ІІІ підрозділ 2, затвердженим Постановою КМУ від 24.06.2016 №461, що становить 2 роки 4 місяці 01 днів.

Із змісту рішення про відмову у призначенні пенсії від 12.04.2023 №47 вбачається, що пенсійним органом визнається 23 роки 6 місяців 14 днів стажу Позивача за професією, передбаченою Списком 202 та 2 роки 4 місяці 1 день стажу за Списком №1,

Проте пенсійним органом не застосовано порядок взаємозаліку цих видів пільгового стажу, передбачений Роз`ясненням №8 без зазначення причин.

Проте, суд не погоджується з такими висновками, оскільки Розділом 1, підрозділ 1 пункт «а», позиція 1010100а Списків № 1, затверджених як Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 так і Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162 передбачено, що правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються «Все рабочие, занятые полный рабочий день на подземных работах».

Щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, суд зазначає таке.

За змістом роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зміст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення", однак не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих вимочених машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Основною умовою для взаємозаліку пільгового стажу, відповідно до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року, є наявність у особи стажу на підземних роботах та в металургії не менше 10 років.

Водночас, зміст ст.14 та ч. 6 ст.56 Закону № 1788-ХІІ свідчить про те, що така умова, як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях, не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Верховний Суд в постанові 18.07.2019 року у справі № 826/2426/16 зазначив, що листи - це службова кореспонденція, не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, який затверджено відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженим із заінтересованими органами та зареєстрованим в органах юстиції у порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 за своєю суттю та юридичною природою не належить до актів законодавства, у тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носять лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, у зв`язку з чим посилання на обов`язковість їх застосування є необґрунтованими з огляду на положення статті 7 КАС України, в якій закріплено перелік джерел права, які застосовуються судом.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 212/1743/17-а, від 26.10.2022 у справі № 200/591/19-а, згідно якого зазначено, що у роз`ясненнях Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого ст.14 та ч. 6 ст.56 Закону № 1788-ХІІ.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не здійснення взаємозаліку пільгового стажу, суд зауважує, що період роботи позивача майстром розливання, що передбачена Списком №1 та становить 2 роки 4 місяці 01 днів підлягає заліку із застосуванням коефіцієнту 0.9 (за кожен повний рік роботи - 9 місяців) до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії у розмірі 1 рік 9 місяців, що в сукупності становить понад 25 років і є достатнім для призначення позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо винесення рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо дати з якої слід призначити позивачу пенсії, суд зауважує, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

- пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач звернувся до пенсійного орану із заявою про призначення пенсії 05.04.2023 року, відповідно призначення пенсії має відбутися саме з 05.04.2023 року - з дати звернення до пенсійного органу

Сторонами не заперечується, а матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії, проте за результатами розгляду вказаної заяви, за принципом екстериторіальності, за його заявою оскаржуване рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо зарахування спірних періодів до стажу позивача та щодо призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

З метою належного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Запорізькій області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 05.04.2023.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 858,88 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як суб`єкта яким прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення №48 від 02.05.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію 05.04.2023 року на пільгових умовах у відповідності до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати судовий збір 858, 88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 січня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний 158-б, м.Запоріжжя, 69005)

Суддя В.В. Щербаков