Справа № 440/17051/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/17051/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.11.2023 № 76979/23) просить:

- визнати протиправною відмову, викладену у листі Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2023 року № 2200-0304-8/100378 щодо недоврахування довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-1 Ґ-02-26. від 15 лютого 2023 року за № 57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31 -10-02-09 про складові заробітної плати ОСОБА_2 для перерахунку пенсії при переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити переведення ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року № 3723-Х1І з 16 лютого 2023 року з урахуванням з довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-11-02-26 від 15 лютого 2023 року за № 57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31-10-02-09.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії згідно Закону України "Про державну службу", до якої додав пакет документів. За результатами розгляду цієї заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення від 23.02.2023 п/с №81 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що згідно поданих документів необхідний стаж позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців складає менше як 10 років. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 440/2751/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2023 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду. Однак, відповідач, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 440/2751/23 перевів позивача на пенсію за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", при цьому, не врахував довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-1 Ґ- 02-26. від 15 лютого 2023 року за № 57/16-31 -10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати

12.12.2023 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. В поясненнях третя особа зазначила, що жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі №440/2751/23 не покладено. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 №440/17051/23 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду та проведено вищезазначений перерахунок пенсії. Оскільки вимоги Позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з 16.02.2023 з урахуванням довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 за №16/16-31-11-02-26, від 15.02.2023 за №57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 №58/16-31/10/02-09 рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 залишено без задоволення, перерахунок пенсії проведено без врахування довідок про складові заробітної плати. При визначенні заробітної плати державним службовцям враховується положення постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб, якими передбачено, що посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховується в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби. Станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займав посаду державної служби, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців. На виконання вищезазначеного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_3 з 16.02.223 переведено на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу, із зарахуванням до стажу державної служби періодів з 14.09.1985 по 03.08.1987, з 30.12.1999 по 07.05.2021 та без урахування заробітної плати.

Відповідач копію ухвали разом із позовною заявою отримав 12.12.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 05.07.2018 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

16.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перехід на інший вид пенсії за Законом України "Про державну службу".

До цієї заяви позивач додав пакет документів, що зазначений у розписці-повідомленні від 16.02.2023 за №412, у тому числі, довідку Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 №16/16-31-11-02-26 про підтвердження стажу державної служби, довідку Головного управління ДПС у Полтавській області від 15.02.2023 року №57/16-31-10-02-09 /про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку Головного управління ДПС у Полтавській області від 15.02.2023 №58/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією)

23.02.2023 за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії п/с №81, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що під час розгляду заяви виявлено, що згідно поданих документів необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців складає менше як 10 років.

Позивач не погодився з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.02.2023 п/с №81 про відмову у перерахунку пенсії та звернувся до суду.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 440/2751/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23 лютого 2023 року п/с №81 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язан Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2023 року про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду (офіційне посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reestr.court.gov.ua/Review/111815094).

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 440/2751/23 органами Пенсійного фонду України прийнято рішення № 81 від 29.09.2023 про переведення ОСОБА_1 з 16.02.2023 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

При цьому, листом від 01.11.2023 № 2200-0304-8/100378 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №440/2751/23 повторно розглянуто заяву від 16.02.2023 та проведено розрахунок пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Заробітну плату враховано в нульовому значенні. В результаті проведеного розрахунку розмір Вашої пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 16.02.2023 склав 2093,00 грн, що є менше від розміру пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (7153,57 грн - станом на 01.02.2023). Тому виконувати рішення суду недоцільно, про що повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 28.09.2023 № 1600-0216-8/71432. Оскільки рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №440/2751/23 не містить зобов`язань щодо обчислення пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 15.02.2023 №57/16-31-10-02-09, тому врахування зазначених довідок при обчисленні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" виходить за межі покладених судовим рішенням зобов`язань.

Позивач не погоджуючись із відмовою викладеною у листі Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2023 року № 2200-0304-8/100378 щодо недоврахування довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-10-02-26 від 15 лютого 2023 року за № 57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати ОСОБА_2 для перерахунку пенсії при переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу", позивач звернувся до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Статтею 10 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІ (надалі - Закон № 889-VІІ), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (надалі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до приписів частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частини першої статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладено у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.

Як вбачається з розрахунку страхового стажу позивача, страховий стаж ОСОБА_1 становить 45 років 2 місяці 19 днів.

Станом на день звернення позивача із заявою до органу Пенсійного фонду України (на 16.02.2023) позивач досяг 64 років.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 16.11.1992 позивач призначений в порядку переведення консультантом з питань депутатської діяльності, роботи постійних комісій Ради організаційного Відділу секретаріату обласної Ради народних депутатів, 20.04.1994 ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця, 21.04.1994 позивачу присвоєно 9 ранг державного службовця (5 категорія), 15.09.1994 призначений в порядку переводу заступником завідуючого фінансово-господарським відділом секретаріату Ради народних депутатів, 03.02.1995 позивач призначений на конкурсній основі на посаду завідуючого фінансово-господарським відділом, присвоєно 8 ранг державного службовця (4 категорія), 14.12.1995 - звільнений у зв`язку з переведенням в секретаріат обласної державної адміністрації, п. 5 ст. 36 КзПП України.

На підставі статті 25 Закону №3723-ХІІ позивачу зараховано пенсійним органом стаж державної служби за період з 16.11.1992 по 19.04.1994 (1 рік 5 місяців 4 дні) та з 20.04.1994 по 14.12.1995 (1 рік 7 місяців 25 днів), що підтверджується розрахунком стажу ОСОБА_1 ..

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 позивач працював (служив) на посадах в Державній податковій адміністрації в Полтавській області з 30.12.1999 по 30.01.2012, на посадах в Державній податковій службі у Полтавській області з 31.01.2012 по 27.05.2013, на посадах у Головному управлінні Міндоходів у Полтавській області з 28.05.2013 по 09.04.2015, на посадах у Головному управлінні ДФС у Полтавській області з 10.04.2015 по 30.09.2019 та на посадах в Головному управлінні ДПС у Полтавській області з 01.10.2019 по 07.05.2021.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинним до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в податкових органах) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно пункту 2 цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

При цьому, відповідно до статті 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 N 509-XII (у редакції, що діяла з 01.02.1994) Державна податкова служба складається з Головної державної податкової інспекції України, державних податкових інспекцій по Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах.

За визначенням статті 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 N 509-XII (у редакції, що діяла з 14.02.1998) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 N 509-XII (у редакції, що діяла з 01.01.2011) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, спеціалізовані державні податкові інспекції, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05.07.2012 №5083-VI, який набрав чинності 12.08.2012, доповнено Податковий кодекс України розділами XVIII-1 та XVIII-2, у тому числі "Статтею 344. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби 344.1. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби України здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого Законом України "Про державну службу".

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що до стажу державної служби ОСОБА_1 підлягає зарахуванню робота (служба) на посадах в Державній податковій адміністрації в Полтавській області з 30.12.1999 по 30.01.2012, на посадах в Державній податковій службі у Полтавській області з 31.01.2012 по 27.05.2013, на посадах у Головному управлінні Міндоходів у Полтавській області з 28.05.2013 по 09.04.2015, на посадах у Головному управлінні ДФС у Полтавській області з 10.04.2015 по 30.09.2019 та на посадах в Головному управлінні ДПС у Полтавській області з 01.10.2019 по 07.05.2021.

Однак, у порушення наведених вище норм права, відповідачем не зараховано до стажу державної служби роботу (службу) ОСОБА_1 зазначені вище періоди роботи на посадах державної податкової служби, зокрема, на посадах в Державній податковій адміністрації в Полтавській області, в Державній податковій службі у Полтавській області, у Головному управлінні Міндоходів у Полтавській області, в Головному управлінні ДФС у Полтавській області, в Головному управлінні ДПС у Полтавській області.

Отже, стаж державної служби Солопа В.В. станом на 01.05.2016 складав більше 10 років та станом на 01.05.2016 позивач займав посаду головного державного інспектора відділу матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Головного управління ДФС у Полтавській області та мав спеціальне звання радника податкової та митної служби ІІІ рангу, що підтверджується відомостями трудової книжки ОСОБА_1 .

Згідно військового квитка ОСОБА_1 позивач проходив службу в Збройних Силах Союзу РСР з 14.09.1985 по 03.08.1987, який зарахований до страхового стажу позивача в розмірі 1 рік 10 місяців 20 днів, проте не зарахований пенсійним органом до стажу державної служби.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (чинний до 01.05.2016, тобто в період роботи позивача на державній службі) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на врахування до стажу державної служби проходження служби у Збройних Силах у період з 14.09.1985 по 03.08.1987 (1 рік 10 місяців 20 днів).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 27.12.2019 у справі №500/2565/18.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб № 622 від 14.09.2016 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

У свою чергу постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII Про державну службу.

З аналізу наявних в матеріалах справи довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 57/16-31-10-02-09 від 15.02.2023 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) № 58/16-31-10-02-09 від 15.02.2023, судом встановлено, що дані довідки видані ОСОБА_1 для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" та за формою згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3.

Крім того, 06.02.2023 Головним управлінням ДПС у Полтавській області складено довідку про підтвердження стажу державної служби ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо протиправності відмови викладеної у листі Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2023 року № 2200-0304-8/100378 щодо недоврахування довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-11-02-26 від 15 лютого 2023 року за № 57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати ОСОБА_2 для перерахунку пенсії при переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

За викладених обставин суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-ХII з 16.02.2023 з урахуванням довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-11-02-26 від 15.02.2023 за № 57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31-10-02-09.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Г.Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000, ідентифікаційний код 21318350), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову викладену у листі Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.11.2023 року № 2200-0304-8/100378 щодо недоврахування довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-11-02-26 від 15 лютого 2023 року за № 57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати ОСОБА_2 для перерахунку пенсії при переході з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 № 3723-Х1І з 16.02.2023 з урахуванням довідок Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.02.2023 року за № 16/16-31-11-02-26 від 15.02.2023 за № 57/16-31-10-02-09 та від 15.02.2023 № 58/16-31-10-02-09.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко