Справа № 140/32977/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/32977/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Мачульського В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі В/Ч НОМЕР_1 , позивач) звернулось з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про відшкодування майнової шкоди в сумі 14 957,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив службу у В/Ч НОМЕР_1 з 30.09.2016 зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення і приступив до виконання службових обов`язків. 14.08.2017 він виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. За молодшим сержантом за контрактом ОСОБА_1 залишилась заборгованість за видані військовослужбовцю предмети речового майна особистого користування, строки яких не закінчились, у розмірі 15094 (п`ятнадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні34 копійки.

При звільненні з військової служби, молодшому сержанту ОСОБА_1 було нараховане грошове забезпечення у розмірі 139,01 грн, яке в подальшому було утримане в рахунок погашення заборгованості за вартість обмундирування. Подальше стягнення не можливе у зв`язку з виключенням його зі списків військової частини НОМЕР_1 , залишок до утримання складає 14 957,42 грн.

У зв`язку з невідшкодуванням вказаної заборгованості позивачем в добровільному порядку державі заподіяна шкода в розмірі вищевказаної заборгованості, яку просить суд стягнути в примусовому порядку (а.с.1-4).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.18).

Судом, на виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України, на адресу відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.16).

На адресу суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Волинській області надано інформацію, згідно з якою ОСОБА_1 з 16.01.2009 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2016 №210 молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 , який прибув з Ківерцівського районного військового комісаріату Волинської області, наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.09.2016 №151-PC, був призначений на посаду командира бойової машини - командира 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, з 30.09.2016 зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення і вважати таким, що з 30.09.2016 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.6).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, і військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.

Відповідач за період проходження служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном.

Так, відповідно до картки обліку військового майна особистого користування №1615/527/988 від 03.10.2016 молодшому сержанту ОСОБА_1 , Міністерством оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 , було видано речове майно згідно визначених чинним законодавством норм (а.с.7).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.08.2017 №168, молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 , номера обслуги 4 механізованої роти 2-го механізованого батальйону, який був відсутнім з невідомих причин, вважати таким, що самовільно залишив військову частину. З 14.08.2017 відповідача виключити з усіх видів забезпечення (а.с.8).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.07.2023 року № 213, молодшого сержанта за контрактом ОСОБА_1 , який увільнений від посади, призупинено військову службу, дію контракту з 19.06.2020, наказом командира 14 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 22.07.2023 № 307-РС, звільненого з військової служби у запас відповідно до підпункту «в» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувального вироку суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 22.07.2023 виключити зі списків особового складу, з усіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до Луцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Волинської області (а.с.9).

Відповідно до п. 4 Розділу 3 Інструкцій «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженого наказом Міністра оборони України від 29.04.2016 № 232, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання наступило за час проходження служби.

На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки від 22.07.2023 року №43 про взаємозалік грошових коштів за речове майно (а.с.10), за ОСОБА_1 залишилась заборгованість за видані військовослужбовцю предмети речового майна особистого користування, строки яких не закінчились, у розмірі 15 094,34 грн.

Оскільки, при звільненні з військової служби ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення у розмірі 139,01 грн (без урахування військового збору), яке в подальшому було утримане в рахунок погашення заборгованості за вартість обмундирування. Залишок до утримання складає 14 957,42 грн.

Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та деяких інших осіб» від 03 жовтня 2019 року № 160, наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» визначено підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ним службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.

Згідно із законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та деяких інших осіб» відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або знищенням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств для відновлення, придбання майна або інших матеріальних цінностей або надлишкової виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується неналежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовується також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, у зв`язку з невідшкодуванням вказаної заборгованості відповідачем державі заподіяна шкода в розмірі 14 957,42 грн.

Доказів сплати відповідачем вищевказаних коштів у зазначеному розмірі до суду не надано.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що станом на дату звільнення відповідача зі служби, як і станом на дату розгляду справи кошти за відшкодування вартості предметів речового майна, строк експлуатації яких не закінчився відповідачем не відшкодовані, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 , банк отримувач: УДКСУ Волинської області, МФО 820172, р/р НОМЕР_4 ) кошти за вартість предметів речового майна, строк носіння яких не закінчився в сумі 14 957,42 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень сорок дві копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мачульський

01 січня 2024 року