Справа № 420/15423/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянув за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.11.2022 року № 3033/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »;

визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 »;

визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.06.2023 року № 2662/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19 жовтня 2022 року відповідно до наказу Південного МРУ МЮ № 2831/12-05 було порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 . Порушення дисциплінарної справи розпочалося з доповідної записки заступника начальника відділу ОСОБА_3 про нібито внесення неправдивих відомостей до табелю робочого часу ОСОБА_1 у зв`язку з особистою неприязню. Відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ, спирався на довідку про результати службової перевірки за фактом можливих порушень ОСОБА_1 від 14.10.2022 року № 12.2-20/421 та вважав доведеним факт наявності порушень з боку позивача. Проте, як стверджує позивач, вказана довідка містить суперечності, оскільки з тексту довідки вбачається, що співробітники відділу нібито підписали акт спираючись на свідчення позивача, при цьому, у письмових поясненнях від 14.10.2022 р. співробітник відділу ОСОБА_4 зазначає, що кабінет ОСОБА_3 був зачинений, співробітник ОСОБА_5 також зазначила, що кабінет ОСОБА_3 був зачинений, інші співробітники підтвердити або спростувати факт відсутності на робочому місці ОСОБА_3 не змогли, оскільки працювали дистанційно. Більш того, на думку позивача, оскаржуваний наказ взагалі ґрунтується на тому, що нібито ОСОБА_1 було порушено вимоги чинного законодавства, які виразилися у невнесенні пропозиції щодо ініціювання дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_3 у зв`язку з можливим порушенням ним службової дисципліни, що на думку відповідача, є вчиненням дисциплінарного проступку, передбаченого п.5 ч.2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень.

Як зазначено у позові, ані положенням, ані посадовою інструкцією чітко не зазначено яким чином начальник відділу повинен здійснювати контроль за трудовою дисципліною та не вказано, що ініціювання дисциплінарного провадження є обов`язковим у кожному випадку. Відповідачем не було з`ясовано чи має право начальник обмежитись усним попередженням та чи не було позивачем вчинено саме таку дію, замість ініціювання дисциплінарного провадження. Також відповідачем не було враховано зміст супровідного листа від 14.10.2022р., з якого вбачається, що табель робочого часу ОСОБА_3 було складено та направлено у зв`язку з його звільненням, відтак, ініціювання дисциплінарного провадження відносно співробітника не мало сенсу, оскільки співробітник звільнявся та вказане могло створити надмірне навантаження на дисциплінарну комісію. Позивач наголошує, що накладення дисциплінарного стягнення на державного службовця має на меті покарання за вчинений проступок та запобігання вчинення проступків у подальшому. Оскільки співробітник звільнявся, то така мета не могла бути досягнута, відтак позивачем не було ініційовано дисциплінарного провадження, натомість було складено табель робочого часу відповідно до фактично відпрацьованих співробітником днів у місяці та подано його для нарахування заробітної плати до відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку.

Позивач зазначає, що відповідач при проведенні дисциплінарного провадження стосовно позивача не надав їй можливості дати пояснення щодо обставин, які мали місце, не надав представнику позивача можливості ознайомитись з матеріалами провадження, натомість відповідачем було складено акт про відмову ОСОБА_1 від надання особистих пояснень від 04.11.2022 року, при цьому про необхідність надання пояснень позивача було повідомлено 01.11.2022р. та надано строк до 03.11.2022p.

Таким чином, вказано у позові, відповідачем було порушено вимоги ст. 76 Закону, ч.3 ст. 75 Закону, п.7 ст. 74 Закону, відтак, позивач вважає, що з її боку було відсутнє невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків та відсутні у її діях ознаки складу дисциплінарного проступку, визначеного п.5 ч.2 ст. 65 Закону.

Щодо прийнятого наказу від 05.01.2023 року № 48/12-05, то позивач зазначає, що вона є начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ (м. Одеса).

Як вказано у позові, позивач, належним чином виконуючи свої обов`язки, роз`яснювала підлеглим керівникам органів реєстрації актів цивільного стану необхідність запобігання та недопущення помилок у актових записах в роботі та з метою контролю за діяльністю підлеглих органів ДРАЦС, підвищення ефективності та контролю щомісячно проводила аналіз якості заповнення відділами записів цивільного стану. Позивач зауважує, що чинним законодавством, зокрема розділом ІІ Типового положенням про відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.04.2016 № 1079/5, встановлено, що основними завданнями Відділу Управління державної реєстрації та його керівника є, зокрема, контроль за діяльністю Відділу, відтак, цілком логічним є те, що контроль за діяльністю кожного з відділів покладено безпосередньо на керівника вказаного відділу. За таких обставин, позивач вважає незрозумілим посилання відповідача у оскаржуваному наказі від 05.01.2023 року на помилку, допущену Кілійським відділом ДРАЦС, оскільки з вищенаведеного Типового положення вбачається, що кожен з керівників несе відповідальність за діяльність свого відділу персонально та не вбачається за можливе навіть на фізичному рівні контролювати документообіг у всіх відділах однією людиною.

Як стверджує позивач, нею було в повному обсязі виконано надані законодавством повноваження щодо контролю за діяльністю відділу, оскільки була внесена пропозиція щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно начальника Кілійського відділу ДРАЦС Одеській області та спеціаліста цього ж відділу, тобто ОСОБА_1 діяла в межах повноважень, встановлених в пп.3, 14 п.3 Розділу IV Положення.

Також позивач звертає увагу на те, що у матеріалах справи містяться пояснення начальника Кілійського відділу ДРАЦС від 19.08.2022 року, відповідно до яких вбачається, що відмітку про розірвання шлюбу на підставі рішення мирового судді судової ділянки № 14 Київського району м. Сімферополя Республіки Крим російської федерації від 23.10.2020 року у справі № 02-0496/14/2020 було помилково виконано співробітником саме цього відділу, відтак, на думку позивача, притягнення її до дисциплінарної відповідальності за внесення відмітки та фактично виконання судового рішення, винесеного судом російської федерації, є необґрунтованим, адже перевірити правильність внесення відмітки в актовий запис та складення повідомлення мав би перш за все безпосередній керівник.

Окремою на думку позивача підставою для визнання оскаржуваного наказу незаконним є порушення відповідачем строків, встановлених чинним законодавством на відібрання пояснень щодо дій позивача, зокрема, пояснення головного спеціаліста відділу ОСОБА_6 було зареєстровано 10.11.2022 року, в той час як наказ про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 було прийнято 25.11.2022p., тобто поза межами встановленого законодавством строку, а також в порядку, який порушує статтю 19 Конституції України.

Щодо прийнятого відповідачем наказу від 16.06.2023 року № 2662/12-05, то у позові вказано, що посилання відповідача у оскаржуваному наказі на те, що нібито позивач була необ`єктивною, не підтверджені жодним фактом окрім голослівних тверджень зацікавлених осіб, які надавали під час дисциплінарного провадження пояснення, та які не містять жодного факту, який був би підтверджений чи доведений. Позивач додає, що покладені на неї функції контролю за діяльністю відділів ДРАЦС Одеської області закріплено, зокрема, в Типовому положенні про відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.04.2006р. № 1079/6, на яке власноруч посилається відповідач у оскаржуваному наказі. Позивач підкреслює, що вказане положення та Закон України «Про державну службу» не містять вичерпного переліку способів здійснення керівником своїх повноважень щодо контролю за діяльністю відділів ДРАЦС, як і не містить законодавство прямої заборони на здійснення керівником контролю за правильністю внесення даних у актові записи.

Крім того, на думку позивача, стверджуючи у наданій характеристиці ОСОБА_1 , що позивач нібито не дотримується правил поведінки, поводиться зверхньо, агресивно, йде шляхом конфлікту під час діалогу з колегами, відповідач жодним чином не підтверджує вказаний факт. Позивач звертає увагу на те, що на займаній посаді вона працювала протягом 2 років та жодної скарги за цей період не надходило, відтак, твердження щодо нібито вчинення позивачем порушень правил етики поведінки державного службовця не були підтверджені належними та допустимими доказами.

Також, вказано у позові, твердження позивача про порушення Закону України «Про інформацію» не відповідають дійсності.

Крім того, позивач зазначає, що під час розгляду належним чином сформованої дисциплінарної справи дисциплінарна комісія повинна встановити, чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження, а не інші обставини на власний розсуд дисциплінарної комісії. У цьому дисциплінарному провадженні підлягали встановленню обставини щодо того, чи мали місце дії ОСОБА_1 , які спрямовані на приниження честі та гідності деяких працівників, їх ділової репутації, що проявляються у формі психологічного тиску, створення стосовно працівників напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що, серед іншого, супроводжується ігноруванням та порушенням вимог законодавства на ґрунті особистої неприязні до деяких державних службовців, чи помсти за дії чи рішення у минулому. Зі змісту подання від 08.06.2023 року вбачається, що порушень правил професійної етики, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження не встановлено, а отже члени дисциплінарної комісії неправомірно вийшли за межі розгляду клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності та досліджували обставини, які не були предметом розгляду.

Отже, як стверджує позивач, обставини, про які зазначається в поданні дисциплінарної комісії, не були обставинами, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження наказом Південного МРУ МЮ від 20.04.2023 № 1400/12-05 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 03.07.2023 року адміністративний позов залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки шляхом надання до суду доказів, на підтвердження обставин, викладених в адміністративному позові, на яких ґрунтуються позовні вимоги (з копіями для відповідача) та доказів сплати судового збору.

04.07.2023 року (вх.№22258/23) на виконання ухвали суду від 03.07.2023 року від позивача до суду надійшла заява про долучення доказів.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

06.07.2023 року (вх.№22574/23) позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій заявник просила зупинити дію Наказу Південного МРУ МЮ (м. Одеса) від 16.06.2023 року № 2662/12-06 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 10.07.2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування наказів.

18.07.2023 року (вх.№23951/23) позивачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

27.07.2023 року (вх.№25474/23) від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не визнає позовні вимоги, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо прийнятого наказу від 29.11.2022 року № 3033/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » у відзиві вказано, що одним з основних посадових обов`язків начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ є контроль за дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу, а також дотримання працівниками Відділу законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією. Відповідно до Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ, затвердженого наказом Південного МРУ МЮ від 14.04.2021 № 202/03-08, відділ очолює начальник, який забезпечує дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу в Одеській області Управління державної реєстрації, вносить пропозиції щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно державних службовців, службовців та інших працівників Відділу в Одеській області Управління державної реєстрації, а також працівників Відділів. В ході розгляду матеріалів дисциплінарної справи Дисциплінарною комісією встановлено, що дії начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої ст. 65 Закону України «Про державну службу», - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень, а також зроблено висновок, що обов`язковий елемент дисциплінарного проступку як вина - наявний у ОСОБА_1 . Дисциплінарна комісія дійшла до спільного висновку про наявність підстав для притягнення начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеської області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звернулася до керівника ПМРУ Мю із поданням від 21.11.2022 №32967/12.2-15 із пропозицією щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Щодо прийнятого наказу 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », то у відзиві відповідач з покликанням на фактичні обставини, встановлені при розгляді дисциплінарної справи №131, вказує, що в ході розгляду матеріалів дисциплінарної справи Дисциплінарною комісією встановлено, що дії начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої ст. 65 Закону України «Про державну службу», - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень, а також зроблено висновок, що обов`язковий елемент дисциплінарного проступку як вина - наявний у ОСОБА_1 . Дисциплінарна комісія дійшла до спільного висновку про наявність підстав для притягнення начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеської області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звернулася до керівника ПМРУ МЮ із поданням від 28.12.2022 №38152/12.2-20 із пропозицією щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Щодо прийнятого наказу від 16.06.2023 року № 2662/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », то у відзиві відповідач з покликанням на фактичні обставини, встановлені при розгляді дисциплінарної справи №154, вказує, що позивачем не забезпечено дотримання ст.11 Закону України «Про інформацію», що матеріалами дисциплінарної справи підтверджуються факти втручання ОСОБА_1 в роботу відділів ДРАЦС шляхом надання керівникам відділів неправомірних вказівок щодо реєстрації або зупинення реєстрації актів цивільного стану.

Таким чином, вказано у відзиві, в ході розгляду матеріалів дисциплінарної справи Дисциплінарною комісією встановлено, що дії начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», - перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, а також зроблено висновок, що обов`язковий елемент дисциплінарного проступку як вина наявний у ОСОБА_1 . Дисциплінарна комісія зазначила, що перебирання ОСОБА_1 на себе невластивих функцій є несумісним із державною службою, в основі якої лежить принцип законності обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 28.07.2023 року задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, вирішено розглядати справу за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування наказів - за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

02.08.2023 року (вх. № 26370/23) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив разом із додатками (т.2 а.с.162-205), в якій вказано, що ОСОБА_1 не погоджується з викладеним у відзиві на позов.

08.08.2023 року (вх. 27040/23) від представника відповідача до суду надійшли заперечення разом із додатками (т.2 а.с.206-217).

05.09.2023 року (вх. №ЕП/3520/23) від представника позивача до суду надійшла заява про виклик свідків.

05.09.2023 року (вх. ЕП/34972/23) представником ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог від 04.09.2023 року (т.2 а.с.218-222), відповідно до якої, окрім заявлених в адміністративному позові вимог, позивач просить:

зобов`язати Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 16 червня 2023 року;

стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 16.06.2023 року по день поновлення на роботі;

стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 невиплачені надбавки, премії та винагороди до посадового окладу за період з 01 листопада 2022 року по день поновлення на посаді;

стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято та приєднано до матеріалів справи заяву про збільшення позовних вимог та прийнято до розгляду.

05.09.2023 року (вх. №29970/23) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про приєднання доказів разом із додатками згідно переліку, який у ньому викладено (т.3 а.с.1-32б).

12.09.2023 року (вх. №ЕП/36063/23) від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення (т.3 а.с.33-38).

18.09.2023 року (вх. №31480/23) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів разом із додатками (т.3 а.с.38-42).

19.09.2023 року (вх. №31687/23) від представника відповідача до суду надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог (т.3 а.с.54-59).

20.09.2023 року (вх. №31798/23) від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення разом із додатками (т.3 а.с.43-48).

20.09.2023 року (вх.№31797/23) від представника позивача до суду надійшло клопотання про виклик свідків.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

22.09.2023 року (вх. №32273/23) від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення витребуваних судом доказів до матеріалів справи (т.3 а.с.64-70).

25.09.2023 року (вх. №32468/23) представник відповідача надав до суду клопотання про залишення заяви про збільшення позовних вимог без розгляду, в обґрунтування якого зазначив, що наказ про звільнення з 21.06.2023 р. вважається доведеним до ОСОБА_1

27.09.2023 року (вх. №32653/23) від третьої особи до суду надійшли пояснення (т.3 а.с.78-80).

Ухвалою суду від 27.09.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог від 04.09.2023 року.

Крім того, 27.09.2023 року судом постановлено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження у справі №420/15423/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошових коштів до тридцяти днів.

04.10.2023 року (вх. №33649/23) від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів разом із додатками (т.3 а.с.94-98).

09.10.2023 року (вх. №ЕП/40549/23) від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення разом із додатками (т.3 а.с.99-207).

Ухвалою суду від 17.10.2023 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та вирішено перейти до розгляду справи по суті.

27.10.2023 року (вх. №ЕП/37063/23) від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення разом із додатками (т.3 а.с.219-222).

Ухвалою суду від 27.10.2023 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання судом вирішено викликати в якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

07.11.2023 року (вх. №38649/23) від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення (т.4 а.с.43-61).

13.11.2023 року (вх. №38649/23) від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення (т.4 а.с.65-69).

У судовому засіданні 14.11.2023 року судом допитано у якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7

22.11.2023 року (вх. №41387/23) від представника позивача до суду надійшла заява про відшкодування судових витрат разом із додатками (т.4 а.с.87-90).

22.11.2023 року (вх. №41385/23) від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення додаткових доказів разом із додатками (т.4 а.с.98-195).

28.11.2023 року (вх. №42060/23) до суду надійшла письмова промова позивача (т.4 а.с.196-199).

28.11.2023 року (вх. № 42059/23, ЕП/45599/23) від представника позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення разом із додатками (т.4 а.с.200-247).

28.11.2023 року (вх. №42062/23) від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення (т.4 а.с.247-253)

11.12.2023 року (вх. №ЕП/46568/23) від представника позивача до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача (т.5 а.с.1-5).

11.12.2023 року (вх. №44007/23) до суду надійшла письмова промова позивача та представника позивача.

В судове засідання, призначене на 20.12.2023 року, учасники процесу до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог КАС України.

Від представників позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та обставини.

ОСОБА_1 з 26.05.2021 року перебувала на посаді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Судом встановлено, що на виконання доповідної записки заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буряченка А.М. від 14.10.2022 року № 28548/12.2-20 та відповідно до наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.10.2022 року № 289/13.1-03 «Про створення комісії для проведення службової перевірки», 14 жовтня 2022 року комісією було проведено службову перевірку за фактом можливих порушень з боку ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), при заповненні табелю обліку робочого часу у жовтні 2022 року стосовно ОСОБА_3 , заступника начальника цього ж відділу.

За наслідками вказаної перевірки складено довідку про результати службової перевірки за фактом можливих порушень ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при складанні табелю обліку робочого часу у жовтні 2022 року (т.1 а.с.230-зворотній бік, 131).

У довідці вказано, що відповідно до доповідної записки заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бестаєва І.Л. від 13.10.2022 № 28477/12.2 - 20 повідомлено про вчинення ОСОБА_1 правопорушення та внесення завідомо неправдивих відомостей до табелю обліку використання робочого часу за жовтень 2022 року відносно нього у зв`язку із особистою неприязню та зазначено, що протягом жовтня 2022 року він постійно перебував на робочому місці. В ході проведення службової перевірки було підготовлено доповідну записку голови комісії з проведення перевірки ОСОБА_15 від 14.10.2022 року № 28646/06.2-27 та доручено ОСОБА_1 надати: табель обліку робочого часу заступника начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за жовтень місяць 2022 року; пояснення з приводу табелювання ОСОБА_3 впродовж жовтня місяця 2022 року; належним чином завірені копії документів і матеріалів, що можуть підтвердити або спростувати факт відсутності ОСОБА_3 на роботі; інші документи або пояснення інших осіб, що можуть мати значення для проведення перевірки. ОСОБА_1 було надано відповідні документи, з яких вбачається наступне.

У довідці також вказано, що відповідно до табелю обліку використання робочого часу від 14.10.2022 року, підписаного ОСОБА_1 , заступник начальника відділу ОСОБА_3 перебував на роботі 03, 05, 06 жовтня 2022 року по три години на день, а 4, 7 10-13 жовтня 2022 року був відсутній на роботі. Акти про відсутність на робочому місці ОСОБА_3 від 10.10.2022, 11.10.2022, 12.10.2022 та 13.10.2022, підписані начальником відділу Падун М.В., головними спеціалістами відділу ОСОБА_16 та Беседіною С.М. Падун М.В. 14.10.2022 було надано письмові пояснення щодо відсутності ОСОБА_3 на робочому місця та повідомлено, що документи ним не відпрацьовувались, на робочому місці його не було, про доручення надані ОСОБА_3 керівництвом управління юстиції їй також невідомо. Згідно із наказом управління юстиції від 09.09.2022 року № 3351-к «Про запровадження дистанційної роботи», ОСОБА_5 з 12 вересня 2022 року запроваджено дистанційну роботу. В ході телефонної розмови 14.10.2022 на гучному зв`язку з ОСОБА_16 було також з`ясовано, що 11.10.2022 вона приїхала на роботу о 14 год. 00 хв., а 13.10.2022 року вона перебувала в управлінні юстиції за адресою: АДРЕСА_1 , та отримувала пошту відділу. У письмових поясненнях ОСОБА_5 від 14.10.2022 року зазначено, що у період з 10.10.2022 року по 13.10.2022 року вона перебувала на робочому місці, підписала акт спираючись на свідчення начальника відділу, охоронця, а також на те, що кабінет ОСОБА_3 був зачинений. ОСОБА_17 у своїх письмових поясненнях від 14.10.2022 року зазначає, що періодично піднімалась на другий поверх, щоб підписати у ОСОБА_3 листки-ознайомлення, однак він був відсутній. Акт підписала спираючись також на свідчення начальника та спеціалістів відділу.

Крім того, вказано в довідці, у спеціалістів відділу ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 були відібрані письмові пояснення. У своїх поясненнях спеціалісти зазначають, що їх робочі місця знаходяться на першому поверсі, робоче місце ОСОБА_3 знаходиться на другому поверсі будівлі, у зв`язку із чим, підтвердити або спростувати факт його знаходження на робочому місці 03.10.2022 року, 05.10.2022 року, 06.10.2022 року, 10.10.2022 року - 13.10.2022 року вони не можуть. Однак, головний спеціаліст відділу Алімова О.В. зазначає, що бачила заступника начальника відділу ОСОБА_3 у приміщенні відділу майже кожен день, але повідомити час не може, з 12 по 13 жовтня 2022 року ОСОБА_24 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати (наказ від 11.10.2022 року № 3652-к). Головні спеціалісти відділу Буяджи Ю.А. та ОСОБА_25 працюють у дистанційному режимі відповідно до наказів управління юстиції від 20.09.2022 року № 3412-к та від 31.05.2022 року № 2313-к, тому письмові пояснення не надавали. Таким чином, з наданих документів, комісією не встановлено факт відсутності або присутності ОСОБА_3 на роботі.

З урахуванням вищевикладеного, комісія у довідці надала пропозиції щодо порушення дисциплінарних проваджень стосовно ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у зв`язку з незабезпеченням контролю щодо дотриманням підлеглими державними службовцями трудової дисципліни та невжиття заходів щодо ОСОБА_3 , а саме: неповідомлення керівнику управління про можливі факти порушення ОСОБА_3 Правил внутрішнього службового розпорядку Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у жовтні 2022 року.

За результатом розгляду Довідки про результати службової перевірки за фактом можливих порушень ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при складенні табелю обліку робочого часу у жовтні 2022 року № 12.2-20/42 від 14.10.2022 року, наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.10.2022 року № 2831/12-05 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 , з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку», порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції (далі - Відділ) ОСОБА_1 (т.1 а.с.128-129, 230, 233).

18.11.2022 року дисциплінарною комісією Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 складено подання (т.1 а.с.136-143, 249-251), в якому за результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 , Дисциплінарною комісією вбачається наявність дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень, тому, вказано у поданні, дисциплінарна комісія надає пропозицію щодо притягнення начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Так, у поданні вказано, що відповідно до табелю обліку використання робочого часу від 14.10.2022 року, підписаного начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 , заступник начальника відділу ОСОБА_3 перебував на роботі 03, 05, 06 жовтня 2022 року по три години на день, а 04, 07, 10-13 жовтня 2022 року був відсутній на роботі. Крім того, начальником відділу ОСОБА_1 , головними спеціалістами відділу ОСОБА_5 та ОСОБА_17 складено акти про відсутність на робочому місці ОСОБА_3 лише за 10.10.2022, 11.10.2022, 12.10.2022 та 13.10.2022, що свідчить про вибірковий характер складання актів. ОСОБА_1 14.10.2022 року, на ім`я голови комісії з проведення службової перевірки ОСОБА_26 , було надано письмові пояснення щодо відсутності ОСОБА_3 на робочому місці та повідомлено, що документи ним не відпрацьовувались, на робочому місці його не було, про доручення надані ОСОБА_3 керівництвом Південного МРУ МЮ їй невідомо.

З покликанням на ст.2, ст.8 Закону України «Про державну службу», пп.3 п.3 розділу IV Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), затвердженого наказом від 14.04.2021 року №202/03-08, п.1 розділу 3 посадової інструкції начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у поданні вказано, що всупереч вимог Положення та посадової інструкції ОСОБА_1 не було внесено пропозицій щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_3 у зв`язку із можливим порушенням ним службової дисципліни.

Як зазначено у поданні, згідно з частиною другою статті 67 Закону України «Про державну службу», пом`якшуючими обставинами є те, що ОСОБА_1 має попередню бездоганну поведінку та відсутність дисциплінарних стягнень.

В ході розгляду матеріалів дисциплінарної справи, встановлено, що дії начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарного проступку.

На підставі, зокрема, подання дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 від 21.11.2022 року №32967/12.2-15, Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції прийнято наказ від 29.11.2022 року № 3033/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » (т.1 а.с.132-134), яким наказано ОСОБА_1 , начальника відділу державно реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень притягнути до дисциплінарної відповідальності та застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

У наказі вказано, що за результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження Дисциплінарною комісією встановлено, що начальником Відділу ОСОБА_1 вчинено дисциплінарний проступок, визначений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень за доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

04.11.2022 року головою Дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_8 складено доповідну записку начальнику Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 31059/12.2 20 (т.2 а.с.3), в якій вказано, що під час розгляду матеріалів дисциплінарного провадження встановлено, що Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області управління юстиції 16 березня 2022 року за вихідним № 114/24.12-16 були надіслані повідомлення про внесення змін та виправлень до другого примірника актового запису цивільного стану за період з 01.02.2022 року по 04.03.2022 року. У той же час одне з повідомлень (від 17.02.2022 року № 390/24.12 - 55), які були додані до листа, було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції 10.08.2022 року. На повідомленні проставлено резолюцію начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції, також 10.08.2022 року та 10.08.2022 року цей документ списано до справи.

У доповідній записці вказано, що 28.10.2022 року Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_8 на доповідну записку від 26.10.2022 року № 29855/06.2-27 було отримано відповідь від в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції ОСОБА_27 та повідомлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції повідомлення від 17.02.2022 року № 390/24.12-55 не виконано, відмітку про розірвання шлюбу у другому примірнику актового запису про шлюб № 1, складеному 18.01.2008 виконавчим комітетом Приморської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не проставлено.

З урахуванням зазначеного, у доповідній записці викладено пропозицію провести перевірку факту порушення правил ведення діловодства у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління Державної реєстрації управління юстиції.

07.11.2022 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято наказ № 3931-к «Про проведення службової перевірки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)» (т.2 а.с.3).

На підставі наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.11.2022 року № 3931-к та доповідної записки голови Дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_8 від 04.11.2022 № 31059/12.2-20 комісією проведено службову перевірку можливого факту порушення правил ведення діловодства у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За результатами даної перевірки складено акт службової перевірки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.11.2022 року (т.1 а.с.125-127).

Згідно даного акту в ході проведення службової перевірки комісією встановлено, що повідомлення Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного станув Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - Кілійський відділ ДРАЦС), зареєстроване 17.02.2022 року за № 390/24.12-55, направлено до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрацій Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ ДРАЦС в Одеській області) супровідним листом від 16.03.2022 № 114/24.12-16. Зі слів начальника Кілійського відділу ДРАЦС ОСОБА_8 в цілях економії поштових знаків відправлення повідомлень здійснюється один раз в кінці місяця, проте через вторгнення на територію України збройних сил росії відправити пошту в кінці лютого 2022 року не вбачалося можливим через те, що не працювали відділення АТ «Укрпошта», у зв`язку з цим повідомлення було відправлено простою кореспонденцією як тільки запрацювали відділення АТ «Укрпошта», тобто 16.03.2022. У відділі ДРАЦС в Одеській області вищезазначений лист зареєстровано в Журналі реєстрації вхідних документів відділу 10.08.2022 року за № 1982/06.2-48. З письмових пояснень головного спеціаліста відділу ДРАЦС в Одеській області ОСОБА_28 від 10.11.2022 року № 31526/06.2-272 та в результаті перегляду журналу реєстрації вхідних документів відділу ДРАЦС в Одеській області встановлено, що документи з районних відділів державно реєстрації актів цивільного стану Одеської області надходять до відділу поштою або працівники відділів привозять документи нарочно коли здають звіти чи приїжджають на навчання, а реєстрація вхідних документів у відділі здійснюється щоденно. Як зазначає ОСОБА_28 у разі надходження до відділу протермінованих документів або документів, що прийшли пізніше зазначеної на документі вихідної дати, вона сповіщає про це керівника відділу ДРАЦС в Одеській області. Разом з тим, як саме надійшов лист Кілійського відділу ДРАЦС від 16.03.2022 № 114/24.12-16 вона не пам`ятає.

Таким чином, вказано в акті, встановити достовірно де перебував лист Кілійського відділу ДРАЦС від 16.03.2022 року № 114/24.12-16 з додатками у період з 16.03.2022 року по 10.08.2022 року та як саме його було доставлено до відділу ДРАЦС в Одеській області - не вбачається можливим.

Крім того, в акті вказано, що всі документи, що надходять до відділу ДРАЦС в Одеській області після реєстрації надаються керівнику відділу та після резолюції передаються виконавцю. Так, в ході проведення службової перевірки встановлено, що виконавцем листа Кілійського відділу ДРАЦС від 16.03.2022 року № 114/24.12-16 визначено головного спеціаліста відділу ДРАЦС в Одеській області Беседіну С.М. Як зазначено у її поясненнях, отримавши повідомлення Кілійського відділу ДРАЦС, зареєстроване 17.02.2022 року за № 390/24.12-55, вона перевірила наявність відмітки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та повідомила про це начальника відділу ДРАЦС в Одеській області - Падун М.В. В своїх письмових поясненнях від 10.11.2022 року № 31588/06.2-27 ОСОБА_17 також зазначає, що відмітку про розірвання шлюбу у книзі реєстрації актів про шлюб Кілійського районного управління юстиції в Одеській області за 2008 рік не проставляла і хто її проставив їй не відомо, проте підчас проведення службової перевірки, відповідаючи на питання членів комісії, вона стверджувала, що 10.08.2022 року вона перевірила наявність відмітки про розірвання шлюбу у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, особисто проставила відмітку у книгу реєстрації актів про шлюб Кілійського районного управління юстиції в Одеській області за 2008 рік та списала до справи саме повідомлення. В усних поясненнях членам комісії ОСОБА_17 стверджувала, що проставляла ці відмітки саме 10.08.2022 року.

В акті також зазначено, що відповідно до відомостей виконаних дій по реєстратору ОСОБА_17 за 10.08.2022 року відсутня інформація щодо перевірки реєстру на наявність саме актового запису про розірвання шлюбу стосовно ОСОБА_29 та ОСОБА_30 .

Як зазначено в письмових поясненнях головного спеціаліста відділу ДРАЦС в Одеській області Указної Н.М. від 10.11.2022 року № 31524/06.2-27 при підготовці клопотання про притягнення до відповідальності начальника Кілійського відділу ДРАЦС, що зареєстроване 10.10.2022 року за № 28120/08.5-14, вона перевіряла журнал реєстрації актів про шлюб Кілійського районного управління юстиції в Одеській області за 2008 рік та відмітки там не було проставлено, про що вона потім також повідомила у доповідній записці від 28.10.2022 року № 30236/12.2-20 повторно не перевіряючи журнал, оскільки була впевнена, що в відмітки в журналі немає.

09.11.2022 року в ході телефонної розмови Голови комісії з начальником відділу ДРАЦС в Одеській області Падун М.В., яка 09.11.2022 року перебувала на лікарняному, встановлено, що начальник відділу ДРАЦС в Одеській області також була впевнена, що відмітки в журналі немає. Таким чином, встановлено наявність чіткої суперечності в поясненнях спеціаліста відділу ОСОБА_27 , начальника відділу ОСОБА_1 та спеціаліста відділу ОСОБА_17 , що в свою чергу свідчить про неналежний контроль за виконанням документів та організацією діловодних процесів у відділі ДРАЦС Одеській області та надання недостовірної інформації на розгляд дисциплінарної комісії.

З урахуванням вказаного в акті викладено пропозицію, зокрема, розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу ДРАЦС в Одеській області - ОСОБА_1 за неналежний контроль за виконанням документів та організацією діловодних процесів у відділі ДРАЦС в Одеській області.

25.11.2022 року на підставі доповідної записки начальника Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 32593/13.2 - 26 від 18.11.2022 року та акту службової перевірки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.11.2022 року, керуючись главою 2 розділу VIII Закону України «Про державну службу» та Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року № 1039 прийнято наказ №3020/12-05 (т.1 а.с.121-122, т.2 а.с.1), яким порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

27.12.2022 року дисциплінарною комісією Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 складено подання (т.2 а.с.36-зворотній бік, 37-39), в якому вказано, що Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області управління юстиції 16 березня 2022 року за вихідним № 114/24.12-16 були надіслані повідомлення про внесення змін та виправлень до другого примірника актового запису цивільного стану за період з 01.02.2022 року по 04.03.2022 року. У той же час одне з повідомлень (від 17.02.2022 року № 390/24.12-55), які були додані до листа, було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції - 10.08.2022 року. На повідомленні проставлено резолюцію начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції «До опрацювання ...далі текст нерозбірливий» також 10.08.2022 року та 10.08.2022 року цей документ списано до справи. З метою з`ясування обставин по дисциплінарній справі 28.10.2022 року на доповідну записку від 26.10.2022 року № 29855/06.2-27 Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_8 було отримано відповідь від в.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції ОСОБА_27 та повідомлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації управління юстиції повідомлення від 17.02.2022 року №. 390/24 не виконано, відмітку про розірвання шлюбу у другому примірнику актового запису про шлюб № 1, складеному 18.01.2008 року виконавчим комітетом Приморської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області не проставлено. Голова Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_8 звернувся до начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із доповідною запискою від 04.11.2022 року № 31059/12.2 - 20 із пропозицією провести службову перевірку можливого факту порушення правил ведення діловодства у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На підставі наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.11.2022 року № 3931-к та доповідної записки голови Дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_8 від 04.11.2022 року № 31059/12.2-20 Комісією із перевірки було проведено службову перевірку можливого факту порушення правил ведення діловодства у відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В ході проведення службової перевірки Комісією із перевірки встановлено, що повідомлення Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зареєстроване 17.02.2022 за року № 390/24.12-55, направлено до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) супровідним листом від 16.03.2022 року № 114/24.12-16.

У поданні вказано, що зі слів начальника Кілійського відділу ДРАЦС - ОСОБА_8 в цілях економії поштових знаків відправлення повідомлень здійснюється один раз в кінці місяця, проте через вторгнення на територію України збройних сил росії відправити пошту в кінці лютого 2022 року не вбачалося можливим через те що не працювали відділення АТ «Укрпошта», у зв`язку з цим повідомлення було відправлено простою кореспонденцією як тільки запрацювали відділення АТ «Укрпошта», тобто 16.03.2022 року. У відділі ДРАЦС в Одеській області вищезазначений лист зареєстровано в Журналі реєстрації вхідних документів відділу 10.08.2022 за№ 1982/06.2-48. З письмових пояснень на адресу Комісії із перевірки головного спеціаліста відділу ДРАЦС в Одеській області - ОСОБА_28 від 10.11.2022 № 31526/06.2-27, та в результаті перегляду журналу реєстрації вхідних документів відділу ДРАЦС в Одеській області встановлено, що документи з районних відділів державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області надходять до відділу поштою, або працівники відділів привозять документи нарочно коли здають звіти чи приїжджають на навчання, а реєстрація вхідних документів у відділі здійснюється щоденно. Як зазначає ОСОБА_28 у разі надходження до відділу протермінованих документів або документів, що прийшли пізніше зазначеної на документі вихідної дати, вона сповіщає про це керівника відділу ДРАЦС в Одеській області, разом з тим, як саме надійшов лист Кілійського відділу ДРАЦС від 16.03.2022 № 114/24.12-16 вона не пам`ятає. Комісія із перевірки також зазначає, що всі документи, що надходять до відділу ДРАЦС в Одеській області після реєстрації надаються керівнику відділу та після резолюції передаються виконавцю.

Так, зазначено у поданні, в ході проведення службової перевірки встановлено, що виконавцем листа Кілійського відділу ДРАЦС від 16.03.2022 року № 114/24.12-16 визначено головного спеціаліста відділу ДРАЦС в Одеській області - Беседіну С.М., як зазначено у її поясненнях, наданих Комісії із перевірки, отримавши Повідомлення Кілійського відділу ДРАЦС, зареєстроване 17.02.2022 року за № 390/24.12-55, вона перевірила наявність відмітки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та повідомила про це начальника відділу ДРАЦС В Одеській області - Падун М.В. В свої письмових поясненнях від 10.11.2022 року № 31588/06.2-27 ОСОБА_17 також зазначає, що відмітку про розірвання шлюбу у книзі реєстрації актів про шлюб Кілійського районного управління юстиції в Одеській області за 2008 рік не проставляла, хто і коли її проставив їй не відомо. Проте Комісії із перевірки зазначає, що підчас проведення службової перевірки, відповідаючи на питання членів комісії, вона стверджувала, що 10.08.2022 року вона перевірила наявність відмітки про розірвання шлюбу у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, особисто проставила відмітку у книгу реєстрації актів про шлюб Кілійського районного управління юстиції в Одеській області за 2008 рік та списала до справи саме Повідомлення. В усних поясненнях членам комісії ОСОБА_17 стверджувала, що проставляла ці відмітки саме 10.08.2022 року.

Комісією із перевірки також встановлено, що відповідно до відомостей виконаних дій по реєстратору ОСОБА_17 за 10.08.2022 року відсутня інформація щодо перевірки реєстру на наявність саме актового запису про розірвання шлюбу стосовно ОСОБА_29 та ОСОБА_31 09.11.2022 року в ході телефонної розмови Голови Комісії із перевірки з начальником відділу ДРАЦС в Одеській області Падун М.В., яка 09.11.2022 року перебувала на лікарняному, встановлено, що начальник відділу ДРАЦС в Одеській області також була впевнена, що відмітки в журналі нема.

На думку Дисциплінарної комісії ситуація, яка сталася у відділі ДРАЦС в Одеській області під час відпрацювання реєстрації Повідомлення Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 17.02.2022 року за № 390/24.12-55, стала можливою у наслідок бездіяльності керівника відділу та за відсутності з її сторони контролю за виконанням документів, та є неприпустимою.

З огляду на те, що відповідно до Положення про відділ персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань та здійснення ним своїх повноважень несе його начальник, у поданні вказано, що Дисциплінарна комісія залишає поза увагою посилання ОСОБА_1 на той факт, що тривалий час керівництво відділом покладалося на заступника начальника Кулібабіну Н.Г., оскільки на думку Дисциплінарної комісії ОСОБА_1 після її виходу з декретної відпустки, тобто з 11 липня 2022 року, до цього моменту мала достатньо часу для виправлення ситуації із виконанням документів та належної організації діловодних процесів у відділі ДРАЦС в Одеській області. Однак цього зроблено не було, що свідчить про тривале невиконання нею посадових обов`язків.

Таким чином, в ході розгляду матеріалів дисциплінарної справи, встановлено, що бездіяльність начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 , полягає у неналежному виконанні нею своїх посадових обов`язків та містить ознаки дисциплінарного проступку.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження стосовно начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 , Дисциплінарною комісією вбачається наявність дисціплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень, тому дисциплінарна комісія надала пропозицію щодо притягнення начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

05.01.2023 року на підставі подання дисциплінарної комісії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної стосовно ОСОБА_1 від 28.12.2022 № 38152/12.2-20, дисциплінарної справи ОСОБА_1 , пояснень ОСОБА_1 від 04.01.2023 за № 797/12.2-04 Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції прийнято наказ № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани (т.1 а.с.145-147).

19.04.2023 року начальником Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віталієм Сєбовим складено на ім`я начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тимофія Дудіна клопотання про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.24-27, т.2 а.с.44, 47).

У клопотанні було вказано таке:

«…Так, за інформацією наданою деякими керівниками відділів державної реєстрації актів цивільного стану, мені, як керівнику самостійного структурного підрозділу стало відомо, що робота в колективі відділів державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області вкрай напружена та нестерпима, відсутня належна координація, взаємодія та організація роботи, з боку начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Марини Падун систематично проявляється нетактовність та некоректна поведінка при робочому спілкуванні, керівниця облвідділу здійснює принизливі висловлювання на адресу підлеглих співробітників, часом грубо та упереджено.

Крім того, повідомляється, що мали місце випадки упередженого ставлення до працівників відділів, що полягали в підвищеній інтонації при наданні «вказівок», усних вказівок щодо зупинення реєстрації актів цивільного стану «певних» категорій справ або осіб/категорій осіб, безпідставне витребування матеріалів справ, заяв щодо державної реєстрації цивільного стану, в тому числі які містять персональну (конфіденційну) інформацію поза межами контролю який повинен здійснюватися лише у спосіб передбачений законодавством, наданні персональних вказівок, що суперечать вимогам законодавства щодо необхідності реєстрації актів цивільного стану або внесенні змін до актового запису за відсутності необхідних документів, що супроводжувалось погрозами та здійсненням морального тиску на працівників. Іноді надає усні доручення, які суперечать нормам законодавства та напряму порушують конституційно гарантовані права громадян.

… при проведенні відділами ДРАЦС державної реєстрації актів цивільного стану виникають питання, які потребують методичної допомоги керівника обласного відділу ДРАЦС Управління державної реєстрації, але в ході звернення підлеглих за допомогою, отримати чітку відповідь неможливо або вона завуальована, або взагалі «Це питання не до мене».

Так, повідомляють, що начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надається належним чином методична та практична допомога, натомість збирає на своїх підлеглих працівників компромати та пояснення, якими погрожує притягненням до дисциплінарної відповідальності, немає чіткої позиції та конкретики при наданні усних доручень, що призводить до незлагодженості та неорганізованості колективу. На нарадах дозволяє собі поводитись грубо, погрожувати та принижувати підлеглих.

Також, в ході деяких планових перевірок підпорядкованих відділів є прояви некомпетентності або навмисного необґрунтованого зловживання начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_32 , що свідчить про упередженість, підриває повагу до авторитету державної служби та фактично нівелюють статус відділу, як керуючого та координаційного органу».

У своєму клопотанні начальник Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віталій Сєбов прийшов до висновку, що в колективі практикуються систематичні тривалі умисні дії з боку начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), які спрямовані на приниження честі та гідності деяких працівників, їх ділової репутації, що проявляються у формі психологічного тиску, створення стосовно працівників напруженої, ворожої, образливої атмосфери, що серед іншого, супроводжується ігноруванням та порушенням вимог законодавства на ґрунті особистої неприязні до деяких державних службовців, чи помсти за дії чи рішення у минулому. Протиправність вищезазначеної поведінки полягає в порушенні вимог, закріплених положеннями загального та спеціального законодавства, несумлінному та недобросовісному виконанні обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

З огляду на зазначене, у клопотанні вказано, що аналізуючи отриману інформацію прослідковується, що державний службовець вказаними діями вчиняє проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та паплюжить честь держави.

З урахуванням зазначеного начальник Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віталій Сєбов просив:

1. Вирішити питання щодо порушення дисциплінарного провадження відносно начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_32 для перевірки вищезазначених обставин;

2. Відсторонити державного службовця від виконання посадових обов`язків з огляну на наявність обставин, що дають підстави вважати, що такий державний службовець може продовжити здійснювати вплив на працівників державного органу та інших осіб, зокрема, здійснювати протиправний тиск на підлеглих, погрожувати звільненням з роботи тощо.

На підставі клопотання начальника Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віталія Сєбова № 28749/06.5-07 від 19.04.2023 року, керуючись главою 2 розділу VIII Закону України «Про державну службу» (далі - Закон) та Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039 (із змінами) (далі - Порядок) Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) 20.04.2023 року прийнято наказ №1400/12-05, яким порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т.1 а.с.21-22, т.2 а.с.42).

Наказом №1577/12-05 від 28.04.2023 року (т.2 а.с.63) строки вказаного дисциплінарного провадження було продовжено.

08.06.2023 року дисциплінарною комісією Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з розгляду дисциплінарної прави стосовно ОСОБА_1 складено подання (т.1 а.с.58-74, т.2 а.с.151 - зворотній бік, 152-156), в якому за результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи стосовно начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 , Дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність дисціплінарного проступку передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», - перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, тому дисциплінарна комісія надала пропозицію щодо притягнення начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади державної служби.

Так, у поданні вказано, що з аналізу клопотання начальника Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 28749/06.5-07 від 19.04.2023 року та зібраної інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, дисциплінарною комісією встановлено таке.

23 січня 2023 року на оперативній нараді відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відділ ДРАЦС в Одеській області) ОСОБА_1 оголосила про необхідність створення групи спеціалістів, які будуть перевіряти щомісячно якість складання актових записів цивільного стану, та одноосібно фактично створила таку групу без видачі відповідного наказу по Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо затвердження видів контрольно-перевірочних заходів та складу посадових осіб, які повинні їх здійснювати (пункт 1.8 протоколу № 1 оперативної наради відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ від 23.01.2023). Реалізуючи намір здійснення засобів контролю саме до певного кола підпорядкованих відділів ДРАЦС в Одеській області ОСОБА_1 одноособово прийняла рішення про проведення непередбаченого нормативно-правовими актами додаткового щомісячного аналізу діяльності підпорядкованих відділів ДРАЦС в Одеській області (листи за підписом начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮУ ОСОБА_1 від 28.04.2023 № 953/6.2 - 27, від 24.03.2023 № 19717/06.2-24, від 22.02.2023 № 11486/06.2-24, від 30.12.2022 № 201/06.2-24 щодо аналізів якості заповнення Відділами державної реєстрації актів цивільного стану первинних та поновлених актових записів цивільного стану (в т. ч. про народження та смерть та інших видів державної реєстрації), якості внесення змін та доповнень актових записів цивільного стану та внесення їх до Державного реєстру актів цивільного стану громадян).

Однак, вказано у поданні, проведення запроваджених ОСОБА_1 у підпорядкованому безпосередньо відділі, зокрема, аналізів якості заповнення Відділами державної реєстрації актів цивільного стану первинних та поновлених актових записів цивільного стану (в т. ч. про народження та смерть та інших видів державної реєстрації), якості внесення змін та доповнень до актових записів цивільного стану та внесення їх до Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - ДРАЦС), якості формування відповідних повідомлень Відділами можливе лише при здійсненні перевірок, у тому числі, даних, внесених в ДРАЦС, оскільки може здійснюватися лише шляхом звіряння відомостей, внесених у паперові носії актових записів, з відомостями, що містяться в ДРАЦС.

У поданні комісія звертає увагу на той факт, що системним перевіркам у межах проведення вказаних аналізів піддавалися здебільшого одні і ті ж відділи ДРАЦС, що, на її думку, свідчить про суб`єктивну упередженість з боку ОСОБА_1 до начальників цих Відділів.

Так, зазначено у поданні, в аналізі якості внесення змін та доповнень до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та формування повідомлень відділами державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області Південного МРУ МЮ у 2022 році, наприклад, міститься пряме посилання на перевірку даних ДРАЦС. Наприклад, на сторінці 4 останній абзац міститься запис про те, що «При опрацюванні повідомлень Арцизького відділу ДРАЦС... з`ясовано, що документи-підстави у Реєстрі відсутні. Татарбунарський ... Березівський відділи ДРАЦС не зазначили у Реєстрі назву відділу...». На сторінці 7 у третьому абзаці викладений факт перевірки ДРАЦС «Саратський..., Любашівський... відділи ДРАЦС не внесли до Реєстру». В аналізі якості заповнення відділами державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області актових записів цивільного стану за січень 2023 року в останньому абзаці також зафіксовано використання інформації з ДРАЦС: «Так, Доброславським відділом ДРАЦС зареєстровано актовий запис про шлюб...але ... до Державного реєстру внесені зміни...».

Таким чином, зазначено у поданні, посадовою особою ОСОБА_1 не забезпечено дотримання статті 11 Закону України «Про інформацію» в частині необхідності наявності підстав або згоди фізичної особи при перевірці конфіденційної інформації персональних даних, сімейного стану, - про фізичну особу. При цьому, пункт 2 статті 21 цього Закону відносить відомості про персональні дані до конфіденційної: «Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом».

Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що проведення моніторингу складання в Державному реєстрі актів цивільного стану актових записів цивільного стану, збирання, опрацювання персональних даних заявників (громадян України та іноземних громадян) і як наслідок підготовка для виконання та врахування в роботі відділами ДРАЦС «Аналізу якості заповнення відділами державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)...», свідчать про неправомірне, безпідставне опрацювання матеріалів справ, заяв щодо державної реєстрації актів цивільного стану, та як таке, що відбувалось поза межами контролю, який повинен проводитися в рамках планових/позапланових перевірок (підтверджується поясненнями начальника Білгород-Дністровського відділу ДРАЦС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Лілією Відінєєвою від 13.04.2023 № 781/24.5-03, поясненнями начальника Приморського відділу ДРАЦС у місті Одесі Південного МРУ МО Тетяною Горошко від 13.04.2023 № 1426/24.32-03, а також листами за підписом начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ Падун М.В. від 28.04.2023 № 31953/6.2 - 27 , від 24.03.2023 № 19717/06.2-24, від 22.02.2023 № 1486/6.2 - 24 , від 30.12.2022 № 201/06.2-24 щодо аналізів якості заповнення актів цивільного стану первинних та поновлених Відділами державної реєстрації актових записів цивільного стану (в т. ч. про народження та смерть та інших видів державної реєстрації), якості внесення змін та доповнень до актових записів цивільного стану та внесення їх до Державного реєстру актів цивільного стану громадян).

Як вказано у поданні, при прийнятті заяв про визнання батьківства, ОСОБА_1 вказала на необхідність додаткового витребування від заявника (батька дитини) військово-облікових документів, надання яких не передбачене діючим законодавством (пояснювальна записка начальника Любашівського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного МРУ МО Людмили Сімончук від 12.04.2023, доповідна записка начальника Кілійського відділу ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного МРУ МО Ольги Переверзєвої від 08.05.2023 № 35218/12.2-29, доповідна записка начальника Кодимського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Наталії Березової від 05.05.2023 № 35122/12.2-29, відео засідання дисциплінарної комісії, на яку були запрошені керівники відділів ДРАЦС Одеської області, для надання пояснень, щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, стосовно ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_1 ) Також керівником обласного відділу Падун М.В. було вказано не приймати заяви про визнання батьківства, у яких не співпадають дані паспорта заявника (саме його ім`я та по батькові) з відомостями про батька дитини у свідоцтві про народження дитини та актового запису про народження дитини, що знайшли своє підтвердження в усних та письмових поясненнях, які надано начальником Кодимського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Наталією Березовою від 05.05.2023 № 35122/12.2-29) начальником Кілійського відділу ДРАЦС в Ізмаїльському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Ольгою Переверзєвою, начальником Любашівського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Людмилою Сімончук від 12.04.2023 та усних поясненнях начальника Білгород-Дністровського відділу ДРАЦС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Лілії Відінєєво начальника Ширяївського відділу ДРАЦС у Березівському районі Одеської області Валентини Годулян.

Така вимога, зазначено у поданні, є неправомірною та суперечить положенням частини першої статті 135 Сімейного кодексу в України, яка визначає процедуру державної реєстрації народження дитини у матері, зокрема, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, та передбачає, що при державній реєстрації народження дитини записи про батька дитини у актовому записі й свідоцтві провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за вказівкою матері. До того ж, відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, у разі народження дитини жінкою, яка не перебуває у зареєстрованому шлюбі чоловіком, який є батьком дитини, а останній виявив бажання визнати своє батьківство відносно цієї дитини, - надається право матері та фізіологічному батьку подати до органів державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про визнання батьківства.

Таким чином, у поданні вказано, що матеріалами дисциплінарної справи підтверджуються факти втручання ОСОБА_1 в роботу відділів ДРАЦС шляхом надання керівникам відділів ДРАЦС неправомірних вказівок щодо реєстрації або зупинення реєстрації актів цивільного стану (пояснення начальника Білгород-Дністровського відділу ДРАЦС у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Лілії Відінєєвої від 13.04.2023 № 781/24.5-03, начальника Кодимського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Наталією Березовою, пояснення начальника Овідіопольського відділу ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного МРУ МЮ Ольги Нікітінської від 13.04.2023 № 185/24.16-03, начальника Окнянського відділу ДРАЦС у Подільському районі Одеської області Південного МРУ МЮ ОСОБА_33 ).

Начальник відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ ОСОБА_1 надала пояснення, в яких скоєння дисциплінарного проступку не визнає, але підтвердила 17.05.2023 на засіданні Дисциплінарної комісії проведення моніторингу та складання для врахування в роботі відділів ДРАЦС «Аналізів якості заповнення відділами державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)...» та надання рекомендацій керівникам відділів ДРАЦС в Одеській області при прийнятті заяв про визнання батьківства.

Як вказано у поданні, інші порушення, вказані в клопотанні про притягнення державного службовця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не знайшли свого підтвердження під час розгляду дисциплінарної справи.

16.06.2023 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято наказ № 2662/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким накладено на ОСОБА_1 , начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби 16 червня 2023 року за перевищення службових повноважень, якщо цей проступок не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (т.1 а.с.77-89).

З наказу вбачається, що при його прийнятті відповідачем враховано надані позивачем пояснення.

Вважаючи накази Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.11.2022 року № 3033/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », від 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та від 16.06.2023 року № 2662/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п. 17 ч.1 ст.4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування

Відповідно до преамбули, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Статтею 5 Закон України "Про державну службу" визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно ч.1 ст.65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Пунктом 7 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII дисциплінарним проступком є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Згідно із частиною 3 статті 66 Закону № 889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 5 статті 66 Закону № 889-VIII визначено, що звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно пунктів 2, 3 ч.2 ст.67 Закону № 889-VIII, обставинами, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є, серед іншого: попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; високі показники виконання службових завдань.

Дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром - стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються):

1) на державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення з урахуванням пропозиції Комісії;

2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії (стаття 68 Закону № 889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону № 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів.

Частинами 10, 11 статті 69 Закону № 889-VIII передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності);

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

12) пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Відповідно до частин 1-3 статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 5-7 статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення. Державний службовець має право на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та на оскарження застосованого до нього дисциплінарного стягнення у визначеному цим Законом порядку. Державний службовець може користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 Закону № 889-VIII державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст.75 Закону № 889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина перша статті 77 Закону № 889-VIII).

Частиною шостою статті 77 Закону № 889-VIII визначено, що державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначено Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 р. № 1039 (далі - Порядок № 1039).

Відповідно ч.4, 5 Порядку № 1039 дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.

Пунктом 24 Порядку № 1039 передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Пункт 25 Порядку № 1039 щодо змісту дисциплінарної справи відповідає приписам ч.2 ст.73 Закону.

Відповідно до п.31 Порядку № 1039 Комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Державний службовець має право:

бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії;

надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються;

заявляти клопотання про необхідність одержання і долучення до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи;

користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Пунктом 32 Порядку №1039 визначено, що про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі прийняття Комісією, дисциплінарною комісією рішення про проведення засідання дистанційно в режимі відеоконференції Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

Комісія, дисциплінарна комісія може прийняти рішення про перенесення засідання для надання пояснення державним службовцем з урахуванням строків здійснення дисциплінарного провадження.

Рішення про перенесення засідання може бути прийнято в разі, коли державний службовець вперше не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, повідомивши про поважні причини своєї відсутності, зокрема з підстав виникнення технічних проблем, що унеможливили його участь у засіданні в режимі відеоконференції.

У разі перенесення засідання Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Згідно п.33 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Законом України «Про державну службу» визначено поняття дисциплінарного проступку, наведено перелік дій/бездіяльності/рішень, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, визначено види дисциплінарної відповідальності та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України Про державну службу та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також, необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Щодо суті порушень, за вчинення яких позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.11.2022 року № 3033/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », суд зазначає таке.

Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону України «Про державну службу», підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.12 ч.2 цієї ж статті визначено, що дисциплінарним проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права на працю визначені Кодексом законів про працю України, частиною 1 статті 139 якого визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відсутність працівника на роботі без поважних причин (прогул) за своєю природою є грубим порушенням трудової дисципліни і, як наслідок, тягне за собою накладення одного з видів дисциплінарного стягнення - догану або звільнення.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку - прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, йому може бути оголошено догану (частина 3 статті 66 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 Розділу IV Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), затвердженого наказом Південного МРУ МЮ від 14.04.2021 року № 202/03-08, начальник відділу забезпечує дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу в Одеській області Управління державної реєстрації.

Підпунктом 14 пункту 3 Розділу IV Положення визначено, що начальник відділу вносить пропозиції щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно державних службовців, службовців та інших працівників Відділу в Одеській області Управління державної реєстрації, а також працівників Відділів.

Згідно із пунктом 1 Розділу 3 посадової інструкції начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ, затвердженої 14.04.2022, ОСОБА_1 здійснює контроль з дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу, а також дотримання працівниками Відділу законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією.

Зважаючи на вищевикладене та те, що саме на позивача покладені обов`язки по контролю за дотримання вимог трудової дисципліни, оскільки прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) є дисциплінарним проступком в розумінні Закону України «Про державну службу», суд погоджується з доводами відповідача, що позивач зобов`язана була звернутися із пропозицією щодо ініціювання дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_3 у зв`язку із можливим порушенням ним службової дисципліни.

При цьому оскільки згідно табелю обліку використання робочого часу від 14.10.2022 року, підписаного ОСОБА_1 , заступник начальника відділу ОСОБА_3 перебував на роботі 03, 05, 06 жовтня 2022 року по три години на день, а 4, 7 10-13 жовтня 2022 року був відсутній на роботі, суд відхиляє як необґрунтовані покликання позивача на недоцільність ініціювання дисциплінарного провадження через звільнення ОСОБА_3 . Позаяк, ще 03.10.2023 року позивачем встановлена відсутність ОСОБА_3 на роботі більш як 3 години.

Таким чином, суд дійшов висновку, що приймаючи наказ від 29.11.2022 року № 3033/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) діяло у відповідності до вимог чинного законодавства.

Щодо суті порушень, за вчинення яких позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », суд зазначає таке.

Так, одними з основних посадових обов`язків начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ є:

- забезпечення виконання завдань і функцій покладених на Відділ;

- розподілення функціональних обов`язки між працівниками Відділу;

- контроль з дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу, а також дотримання працівниками Відділу законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією;

- ведення діловодства у Відділі.

Відповідно до Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ, затвердженого наказом Південного МРУ МЮ від 14.04.2021 № 202/03-08, відділ очолює начальник, який:

- здійснює керівництво діяльністю Відділу в Одеській області Управління державно реєстрації, організовує та контролює його роботу, забезпечує відповідно до своєї компетенції виконання Конституції України та законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції України та законів України, актів Кабінету Міністрів України, інших актів законодавства України, наказів Міністерства юстиції України, доручень начальника міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника Управління державної реєстрації;

- несе персональну відповідальність за виконання покладених на Відділ в Одеській області Управління державної реєстрації завдань та здійснення ним своїх повноважень;

- забезпечує дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу в Одеській області Управління державної реєстрації;

- організовує та контролює ведення діловодства у Відділі в Одеський області Управління державної реєстрації.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків. Так, складовими дисциплінарного проступку є дії або бездіяльність працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) та порушенням або ж неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність складу дисциплінарного проступку.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом України «Про державну службу», правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Отже, наказ про притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку, а також обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Суд зауважує, що відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому порушення іншими особами нормативно-правових актів саме по собі не може бути покладене в основу висновку про дисциплінарний проступок позивача.

Натомість, для притягнення її до відповідальності необхідно, щоб такі порушення стали наслідком її дій чи бездіяльності щодо виконання конкретно визначених посадових обов`язків.

Суд враховує, що виходячи із правового статусу начальника відділу, який є більш складним, ніж загальний правовий статус працівника, він з одного боку, є виконавчим органом відділу, який здійснює по відношенню до інших працівників основний обсяг прав і обов`язків наймача з іншого - керівник сам виступає в ролі найманого працівника, який здійснює належні йому функції на основі трудових правовідносин із роботодавцем, яким щодо нього виступає відповідна уповноважена особа, чи орган, який призначає зазначеного начальника на посаду, особисто відповідає за виконання функцій, покладених на очолювану ним юридичну особу. Начальник повинен правильно організувати працю підлеглих, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову та виробничу дисципліну, неухильно дотримуватися митного законодавства при вчиненні митних формальностей.

Отже, обов`язки позивача по забезпеченню дотримання, зокрема, виконання завдань і функцій покладених на Відділ, по контролю з дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу, а також дотримання працівниками Відділу законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією, закріплено у межах повноважень, тобто норми вказаного Положення містять відсилку до норм, що регламентують повноваження.

Таким чином, для висновку про наявність дисциплінарного проступку позивача не достатньо самого лише факту порушення її підлеглими норм законодавства.

Натомість, необхідним є те, щоб таке порушення було наслідком невиконання позивачем тих із її повноважень, які спрямовані на забезпечення та контроль виконання працівниками законодавства.

Такі повноваження, на думку суду, щоб їх можливо було покласти в основу твердження про допущення особою дисциплінарного проступку, мають бути закріплені нормативно, детально регламентовані, щоб чітко вбачалось, які саме дії необхідно вчиняти, щоб забезпечувати та контролювати виконання працівниками законодавства, їх регулярність тощо.

Визначальним ж є те, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, як індивідуальний акт, має бути обґрунтованим та містити покликання на відповідні норми, що встановлюють такі повноваження позивача.

Проте, ні в наказі, ні під час розгляду справи у суді, відповідач не обґрунтував, внаслідок невиконання яких саме повноважень позивач не забезпечила та не проконтролювала виконання працівниками її відділу норм законодавства, наслідком чого є вчинення нею дисциплінарного проступку.

Наказ хоча формально і містить покликання на конкретні посадові обов`язки, які порушені позивачем, однак, в чому саме полягає невиконання таких обов`язків у ньому не конкретизовано.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, на час виходу ОСОБА_1 із відпустки накопичилося 8000 повідомлень, які мали бути опрацьованими, та додатково 4100 повідомлень, які надходили вже після 11.07.2022 року.

З тверджень відповідача вбачається, що позивач повинна здійснювати перевірку кожної реєстраційної дії працівників відділу, який вона очолює.

Відповідач вважає, що після виходу позивача з відпустки, тобто з 11 липня 2022 року ОСОБА_1 мала достатньо часу для виправлення ситуації із виконанням документів та належної організації діловодних процесів у відділі ДРАЦС в Одеській області.

В той же час процедури, якою мала керуватися позивач при опрацюванні такої кількості повідомлень та персональній перевірці виконання кожного з них, відповідачем не наведено.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не встановлено допущення позивачем протиправної бездіяльності як обов`язкового елементу складу дисциплінарного проступку, оскільки не визначено, які саме дії (заходи) з метою забезпечення якісної організації роботи відділу та належного контролю за діями підпорядкованого особового складу позивач мала вчинити, але не вчинила, та якими нормативно-правовими актами, керівними документами або посадовими інструкціями передбачено їх вчинення.

Такий висновок був висловлений в постановах Верховного Суду, зокрема, від 29.10.2020 у справі №1.380.2019.000940, що є обов`язковим для суду відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Матеріалами дисциплінарного провадження не встановлено, що саме невжиття позивачем як керівником структурного підрозділу певних передбачених внутрішніми актами заходів спричинило порушення, які були допущені її підлеглим працівником.

Відповідно до статті 61 частини 2 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, юридична відповідальність особи, настає лише у випадку вчинення нею правопорушення. При цьому, відповідно до статті 61 частини 2 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. В контексті спірних правовідносин, це, зокрема, означає, що позивач повинен відповідати за порушення, які вчинені ним особисто.

Суд враховує, що за висновками Європейського суду з прав людини сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для віх інших державних органів. Так, на думку Європейського суду з прав людини, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад. Висновок (а по суті констатація, якій не передували фактичне встановлення обставин, їх оцінка та аналіз) дисциплінарного провадження про порушення позивачем вимог чинного законодавства, здійснений без вирішення питання про винуватість чи невинуватість позивача.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, яку висловлено у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». На думку суду, жодних вагомих, чітких та узгоджених доказів, які б вказували на правомірність та обґрунтованість спірного наказу відповідач не навів, натомість такий прийнято лише з формальних підстав. Зазначене не спростовано відповідачем в процесі розгляду та вирішення даної справи.

З урахуванням встановлених обставин та вищевказаних норм чинного законодавства, суд вважає, що відповідачем не доведено суду належними, допустимими та достатніми доказами факт невиконання або неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, як об`єктивної сторони дисциплінарного проступку. Вказане свідчить про безпідставне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності наказом від 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Щодо суті порушень, за вчинення яких, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.06.2023 року № 2662/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », суд зазначає таке.

Положення Закону України «Про державну службу» не містять визначення терміну перевищення службових повноважень, проте в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» визначено, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Тобто, перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчинив те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції.

Таким чином, для того, щоб визначити чи мало місце перевищення службових повноважень, необхідно встановити компетенцію державного службовця та визначити у чому конкретно виразилося її перевищення.

Крім того, з урахуванням викладених вище приписів Закону № 889, визначаючи наявність та ступінь вини державного службовця, необхідно встановити шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ним та поведінкою правопорушника.

Суд вважає, що надаючи оцінку даному наказу, необхідно враховувати, що з точки зору стороннього спостерігача може виникнути дисонанс у обов`язках позивача.

Так, із прийнятого наказу від 05.01.2023 року № 48/12-05 вбачається, що позивач, на думку відповідача, фактично не належно здійснювала контроль за роботою відділу.

В свою чергу, з наказу від 16.06.2023 року № 2662/12-05 вбачається, що заходити такого контролю, на думку відповідача виходять за межі повноважень позивача.

В першу чергу, суд наголошує, що як вже вказано вище відповідно до Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ, затвердженого наказом Південного МРУ МЮ від 14.04.2021 № 202/03-08, відділ очолює начальник, який:

- здійснює керівництво діяльністю Відділу в Одеській області Управління державно реєстрації, організовує та контролює його роботу, забезпечує відповідно до своєї компетенції виконання Конституції України та законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції України та законів України, актів Кабінету Міністрів України, інших актів законодавства України, наказів Міністерства юстиції України, доручень начальника міжрегіонального управління Міністерства юстиції, начальника Управління державної реєстрації;

- несе персональну відповідальність за виконання покладених на Відділ в Одеській області Управління державної реєстрації завдань та здійснення ним своїх повноважень;

- забезпечує дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу в Одеській області Управління державної реєстрації;

- організовує та контролює ведення діловодства у Відділі в Одеський області Управління державної реєстрації.

Посадовими обов`язками начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Південного МРУ МЮ є:

- забезпечення виконання завдань і функцій покладених на Відділ;

- розподілення функціональних обов`язки між працівниками Відділу;

- контроль з дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу, а також дотримання працівниками Відділу законодавства України з питань державної служби та боротьби з корупцією;

- ведення діловодства у Відділі.

Відповідно до Типового положення про відділи державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 11.04.2016 № 1079/5, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 квітня 2016 р. за № 536/28666 основними завданнями Відділу Управління державної реєстрації є:

участь у забезпеченні реалізації державної політики у сфері державної реєстрації актів цивільного стану;

організація роботи з проведення державної реєстрації актів цивільного стану;

організаційне і методичне забезпечення та координація діяльності Відділів, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад з питань державної реєстрації актів цивільного стану;

контроль за діяльністю Відділу;

контроль за діяльністю виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері державної реєстрації актів цивільного стану;

повторна видача свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, розгляд питань щодо внесення змін до актових записів цивільного стану, а також їх анулювання;

збереження архівного фонду;

формування Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Пунктом 7 вказаного Типового положення визначено, що начальник Відділу Управління державної реєстрації:

1) здійснює керівництво діяльністю Відділу Управління державної реєстрації, організовує та контролює його роботу, забезпечує відповідно до своєї компетенції виконання Конституції України та законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції України та законів України, актів Кабінету Міністрів України, інших актів законодавства України, наказів Міністерства юстиції України, доручень керівництва міжрегіонального управління Міністерства юстиції України;

2) відповідає за виконання покладених на Відділ Управління державної реєстрації завдань та здійснення ним своїх повноважень;

3) забезпечує дотримання вимог виконавської та трудової дисципліни працівниками Відділу Управління державної реєстрації;

4) розподіляє обов`язки між працівниками Відділу Управління державної реєстрації та розробляє їх посадові інструкції;

5) планує роботу Відділу Управління державної реєстрації та забезпечує належний і своєчасний стан виконання запланованих заходів;

6) за дорученням керівництва міжрегіонального управління Міністерства юстиції України представляє Відділ Управління державної реєстрації у відносинах з іншими органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями з питань, віднесених до його компетенції;

7) бере участь у нарадах та інших заходах, що проводяться міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України, підготовці відповідних документів і матеріалів, що належать до компетенції Відділу Управління державної реєстрації;

8) веде особистий прийом громадян;

9) в установленому порядку організовує розгляд звернень (скарг, пропозицій), запитів на публічну інформацію фізичних та юридичних осіб, що надходять до Відділу Управління державної реєстрації;

10) організовує та контролює ведення діловодства у Відділі Управління державної реєстрації;

11) забезпечує належне зберігання та облік бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, книг про державну реєстрацію актів цивільного стану, метричних книг та їх оформлення;

12) забезпечує належну організацію роботи щодо надання платних послуг, а також ведення їх обліку відповідно до законодавства;

13) забезпечує співпрацю з регіональними органами адміністрування та ведення Державного реєстру виборців;

14) вносить пропозиції щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно державних службовців, службовців та інших працівників Відділу Управління, а також працівників Відділу;

15) проводить наради з питань, що належать до компетенції Відділу Управління державної реєстрації;

16) готує інформацію у сфері державної реєстрації актів цивільного стану для офіційного сайта міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та забезпечує її оновлення;

17) здійснює інші повноваження, передбачені завданнями Відділу Управління державної реєстрації.

Так, відповідно до п.1 розділу ІІ Положення про відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ, затвердженого наказом Південного МРУ МЮ від 14.04.2021 № 202/03-08 до завдань відділу, зокрема, віднесено організацію та методичне забезпечення та координація діяльності районних, міських (міст обласного значення), міськрайонних відділів державної реєстрації актів цивільного стану Одеської області, виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст обласного значення) рад з питань державної реєстрації актів цивільного стану.

Аналізи якості заповнення актових записів, звіти на які покликається відповідач, за своєю суттю є документами інформаційного характеру та фактично покликані методично забезпечити діяльність відповідних відділів, як це визначено у вищевказаному Положенні.

При цьому, на думку суду, якщо зміст вказаних документів не відповідає засадам державної реєстрації актів цивільного стану, то оцінка вказаному має бути надана саме при оцінюванні службової діяльності відповідного державного службовця.

Згідно з положень Закону № 889-VІІІ звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, перелік яких є вичерпним.

Перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення входить до цього переліку, однак державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за перевищення службових повноважень, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як перевищення службових повноважень.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.07.2022 у справі № 580/2689/20.

З урахуванням завдань, що покладені на відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного МРУ МЮ, затвердженого наказом Південного МРУ МЮ та обов`язків позивача, при розгляді даної справи судом не встановлено, що із підготовкою та доведенням до відома аналізів якості заповнення актових записів і звітів позивачем було вчинено дисциплінарний проступок, а саме: перевищено службові повноваження.

Щодо доводів відповідача про не забезпечення позивачем дотримання вимог статті 11 Закону України «Про інформацію», суд зазначає.

Так, статтею 11 вказаного Закону визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних.

При розгляді даної справи, судом не встановлено, порушення позивачем статті 11 Закону України «Про інформацію».

Позаяк, аналізи, які були складені за її дорученням, не містять особистого підпису позивача, а за наявними в матеріалах справи доказами позивач з 01.07.2022 року по 30.04.2023 року до державного реєстру актів цивільного стану не входила.

В той же час, такі аналізи були доведені до відома саме до державних службовців, які зобов`язані не розголошувати інформацію, що стала йому (їй) відома у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, зокрема персональні дані фізичних осіб, конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, режим якої встановлено Законами України «Про державну таємницю», «Про інформацію», «Про захист персональних даних» та «Про доступ до публічної інформації», крім випадків, установлених законом як це закріплено у Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, які затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби 05 серпня 2016 року № 158 (у редакції наказу Національного агентства України з питань державної служби від 28 квітня 2021 року № 72-21) та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31 серпня 2016 р. за № 1203/29333.

На переконання суду, підставою для прийняття спірного наказу слугували виключно припущення, в основу яких не було покладено жодного належного та достатнього доказу, які б підтверджували вчинення позивачем зазначених дисциплінарною комісією порушень.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.06.2023 року № 2662/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra- invalid). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

При розгляді даної справи, судом не встановлено порушень процедури прийняття рішень, які вплинули на їх правильність.

Відповідно до частин першої, другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки суд дійшов висновку про незаконне звільнення позивача, та відповідний наказ про звільнення позивача визнаний судом протиправним та скасований, тому ОСОБА_1 необхідно поновити на попередній посаді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 17 червня 2023 року (перший робочий день після звільнення) з одночасним стягненням на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Важливою ознакою, яка підтверджує опосередковано те, що виплата за вимушений прогул є заробітною платою, є те, що вона обчислюється саме у прив`язці до часу такого стану працівника, коли він вимушений був (не з його вини) не виконувати свою трудову функцію.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100),

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 розділу І Порядку №100, він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців третього-четвертого, шостого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки №14.2-06/366 від 14.09.2022 (т.3 а.с.45), середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на дату звільнення складає 739,73 грн., середньомісячна заробітна плата 15904,20 грн.

Позивач підлягає поновленню на роботі з 17.06.2023, а відтак час вимушеного прогулу тривав з 17.06.2023 р. по 28.12.2023 р. та середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 102822,47 грн (167 днів х 739,73 грн).

Крім того, у цьому випадку законодавством не передбачено будь-яких підстав для зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за певних обставин (отримання вихідної допомоги по безробіттю, отримання заробітної плати за новим місцем роботи, допомога по тимчасовій працездатності, середній заробіток на період влаштування та ін.).

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/808/16.

Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за час вимушеного прогулу становить 102822,47 грн у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі № 2340/3023/18, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оцінивши докази, які є у справі, враховуючи те, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності припинення державної служби позивачу, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

Згідно ст. 371 КАС України суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується квитанцією від 06.07.2023 року (т.1 а.с.155).

Даний збір сплачено за подання до суду позову в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.11.2022 року № 3033/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » та визнання протиправним та скасування наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Зважаючи на висновки суду про наявність підстав для скасування наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », суд вважає за доцільне стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.

При цьому, щодо клопотання позивача стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу суд зазначає.

Частинами 1, 2 ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із п.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Зазначене відповідає алгоритму дій викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18.

Положеннями ч.3-5 ст.143 КАС України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись положеннями ч.3 ст.252 КАС України, судом розглянуто заяву про стягнення судових витрат у письмовому провадженні.

Позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано, зокрема, квитанцію до прибуткового ордеру №11/23 від 21.11.2023 року (т.4 а.с.90) згідно якої адвокатом прийнято від ОСОБА_1 20000 грн на підставі договору 27/07/23.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 року по справі №61-3416св18.

Разом з тим, частиною 3 статті 30 Закону №5076-VI встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Крім вищезазначеного закону, порядок оплати праці адвоката регулюється Правилами адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України.

Так відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики - формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. При цьому суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

В постанові від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Таким чином, враховуючи викладене, категорію справи та те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 10000,00 грн. та саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу є пропорційним до предмета спору.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 371, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошових коштів- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.01.2023 року № 48/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Визнати протиправним та скасувати наказ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.06.2023 року № 2662/12-05 «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 17 червня 2023 року.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.06.2023 р. по 28.12.2023 р. у сумі 102822,47 грн (сто дві тисячі вісімсот двадцять дві гривні сорок сім копійок) з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 17 червня 2023 року.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за період вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 15904,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) ;

Відповідач: Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, адреса: пр.-т Яворницького Дмитра, буд. 21А, м. Дніпро, 49027);

Третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя П.П. Марин