Справа № 140/20429/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/20429/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного управління України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), а до того отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ (далі Закон № 2493-ІІІ).

19.06.2023 позивач звернувся до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) та вказану заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 26.06.2023 № 00 відмовлено у перерахунку пенсії.

Позивач не погоджується із таким рішенням та вказує, що оскільки на момент звернення за призначенням пенсії як державному службовцю позивач досяг необхідного віку та у нього наявний необхідний стаж, тому має право на призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VIII.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 26.06.2023 № 00 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону № 889-VIII, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку відповідно до Закону № 889-VIII з дати звернення (19.06.2023) та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Прилісненською сільською радою від 06.06.2023 № 25 та № 26.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 25).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 29-30) відповідач ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що станом на 01.05.2016 позивач не працював у державному органі на посаді державної служби та не має 20 років стажу на посадах, віднесених до державної служби, право на переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII відсутнє.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 01.08.2023 було доставлено до електронного кабінету ГУ ПФУ в Запорізькій області 02.08.2023 (а. с. 28), проте вказаний відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.10.2008 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 2493-ІІІ, а з 20.02.2020 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, що підтверджується матеріалами пенсійної справи (а. с. 8-9).

19.06.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII (а. с. 4-6), зазначену заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Запорізькій області, рішенням якого від 26.06.2023 № 00 позивачу відмовлено у переході на пенсію. Вказане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 2493-ІІІ, а з 20.02.2020 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-VI, при здійсненні перерахунку перехід на пенсію за віком відповідно до Закону № 2493-ІІІ за матеріалами пенсійної справи розмір пенсії зменшується та становить 3834,80 грн, тому прийнято рішення відмовити в проведенні перерахунку пенсії через недоцільність (а. с. 7).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Пунктом 8 розділу ХІ Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 було затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі Порядок № 283).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок № 283 (вказаний правовий висновок відображено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 735/939/17).

За змістом пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

За приписами пункту 3 Порядку № 283 до стажу державної служби включається також: час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Відповідно до статті 3 Закону № 2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, час проходження служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях України та колишнього СРСР підлягає врахуванню до стажу державної служби (аналогічних висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 27.12.2019 у справі № 500/2565/18).

Так, записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 підтверджується, що позивач з 18.01.1991 по 11.11.2010 працював на різних посадах в Галузійській сільській раді (з 18.01.1991 на посаді голови виконкому, з 19.07.1994 по 11.11.2010 на посаді сільського голови) (а. с. 12-13).

Крім того, суд враховує, що вказані вище періоди роботи, разом із періодом проходження військової служби з 19.05.1976 по 03.05.1978, були зараховані пенсійним органом до страхового стажу позивача при призначенні йому пенсії за віком згідно із Законом № 1058-IV (а. с. 10).

За змістом частини першої статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які: досягли віку 62 роки; мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку; мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ в Запорізькій не було фактичних та правових підстав для не зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та проходження військової служби, та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії, а у позивача наявні умови, передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ (а саме, досягнення віку 62 роки, наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу), для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Суд відхиляє доводи відповідача ГУ ПФУ у Волинській області про те, що станом на 01.05.2016 позивач не обіймав посади державної служби, у зв`язку із чим відсутні підстави для переходу на пенсію за Законом № 889-VIII, оскільки пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII передбачено право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі, але за умови наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

При вирішенні цього спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії рішенням від 26.06.2023 № 00, яке було прийняте ГУ ПФУ в Запорізькій області відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 26.06.2023 № 00 позивачу безпідставно відмовлено у переході на інший вид пенсії, тому на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

На думку суду, оскільки за приписами Порядку № 22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії, тому належним відповідачем за позовними вимогами зобов`язального характеру є ГУ ПФУ у Волинській області.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 26.06.2023 № 00 з огляду на наявність у позивача умов для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, тому з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, враховуючи також відсутність обґрунтованих заперечень відповідачів щодо врахування довідок Прилісненської сільської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06.06.2023 за № № 25-26, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ у Волинській області здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця за віком, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону № 889-VІІІ та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, з 19.06.2023 (часу звернення з відповідною заявою), з врахуванням до загального стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування та періоду проходження строкової військової служби, а також з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06.06.2023 № № 25-26.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки права позивача були порушені саме рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 26.06.2023 № 00, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаного відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн, сплачений квитанцією від 25.07.2023 (а. с. 22, 24).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26 червня 2023 року № 00.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код 13358826) здійснити переведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на пенсію державного службовця за віком, відповідно до пункту 12 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, з 19 червня 2023 року, з врахуванням до загального стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування та періоду проходження строкової військової служби, а також з врахуванням довідок Прилісненської сільської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06 червня 2023 року № № 25-26.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 158-Б, ідентифікаційний код 20490012) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх