Справа № 607/18377/23
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2023-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2023 Справа №607/18377/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача Никитюка Р. І.,

представника відповідача Лобач М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01 вересня 2023 року інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом Крутько М. В. була винесена постанова якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року, що: 01 вересня 2023 року о 10 год. 00 хв. на (в) м. Тернопіль по вул. Об`їзна 25 гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, а також не пред`явив свідоцтво про реєстрацію ТЗ, а також полісу обов`язкового страхування власників наземних ТЗ, чим порушив п.п. 9.2 (6), 2.4 (1) 2.4 (Б) ПДР України. Як слідує далі з постанови від 01 вересня 2023 року, такими діями ОСОБА_1 , нібито, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 36 КУпАП. В графі 7 «До постанови додаються» вписано: відео 119501, 472621, 474462.

Копію постанови від 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримав поштовим відправленням 19 вересня 2023 року.

Позивач не погоджується з винесеною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає до скасування, а справа про адміністративне правопорушення, яка не містить жодних належних та допустимих доказів скоєння ним будь-якого адміністративного правопорушення - закриттю з наступних підстав.

До оскаржуваної постанови додаються три відеозаписи які б мали обґрунтовувати інкриміноване позивачу правопорушення проте на електронному носії (диску) відповідач надіслав два файли, з яких: на одному містяться відео 472621 та 474462, а другий файл 7оmаі video_2023-09-ll.mp4, на якому відео, зняте на невідомий пристрій; відео 119501, зазначене в п. 7 оскаржуваної постанови, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, взагалі відсутнє; згідно з постановою від 01 вересня 2023 року час вчинення адміністративного правопорушення - «10:00 год.», а відповідно до наданого відповідачем електронного доказу (відео 472621), яке міститься у першому файлі з «10:00:00» (час) фіксується розмова ОСОБА_1 та двох поліцейських відносно проїзду до відділу поліції тощо. Тобто, позивач посилається що відсутня фіксація скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, 01 вересня 2023 року о 10 год. 00 хв.

Також позивач повідомляє, що надані відповідачем два файли на електронному носії (диску), як електронні документи (докази), не містять електронного цифрового підпису.

Позивач звертає увагу на тому, що 01 вересня 2023 року, до моменту винесення оскаржуваної постанови, тими ж самими працівниками поліції - інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП, старшим лейтенантом М. Круцько та поліцейським взводу 2 роти 2 УПП в Тернопільській області ДПП, сержантом поліції К. Ковалик здійснено зупинку в м. Тернопіль по вул. Микулинецька, 114 о 09:39:39 год. транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Підстава такої зупинки: не виконано вимогу п. 8.4.г. ПДР, чим порушено ч. 1 ст. 122 КУпАП. Як наслідок, відносно гр. ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7642938.

Тобто, під час винесення зазначеної постанови працівником поліції встановлено особу - ОСОБА_1 , проте через 10 хв. на місці зупинки автомобіля тим самим екіпажом працівників поліції за адресою АДРЕСА_1 , працівники поліції прийняли рішення про доставлення позивача до відділення поліції для встановлення особи (хоча інформація про такого вже їм була надана).

Позивач зазначає, що місце зупинки транспортного засобу - вул. Об`їзна, 25 в м. Тернополі є прилеглою територією магазину. Відтак, на думку позивача, зазначене місце не є проїзною частиною та не становить складову автомобільної дороги в розумінні положення Закону України «Про автомобільні дороги».

Позивач вказує що він виконав вимоги п. 9.2 та п. 9.4 ПДР: при заїзді на територію об`єкту підприємницької діяльності включив відповідний світловий покажчик повороту та зупинився навпроти входу до центру м`яких меблів Frankof (Франков).

За таких обставин ОСОБА_1 вважає факт вчинення позивачем порушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, а тому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/18377/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

10 жовтня 2023 року судом зареєстровано відзив представника відповідача УПП в Тернопільській області ДПП, у якому остання просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів відзиву зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР, Правила).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року, позивач 01 вересня 2023 року о 10 год 00 хв в м. Тернополі по вул. Об`їзна, 25, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, а також не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.2б та 2.4а та 2.1б, 2.1ґ) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник відповідача зазначає що відповідно до п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Сигнали покажчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території тощо), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.

Також представник відповідача звертає увагу на те, що згідно вимог п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: б) реєстраційний документ на транспортний засіб та ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово підтверджував факт неподання ним сигналу світловим покажчиком повороту перед поворотом ліворуч, що передувало його зупинці на прилеглій території по вул. Об`їзна в м. Тернополі, проте вважав, що правопорушення не вчиняв, оскільки місце, де він здійснював маневр повороту ліворуч, на його думку, не є проїжджою частиною та на ній відсутня дорожня розмітка.

Підсумовуючи викладене у відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача, адвокат Никитюк Р. І. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Лобач М. В. у судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у письмовому відзиві, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року, ОСОБА_1 01 вересня 2023 року о 10 год 00 хв в м. Тернополі по вул. Об`їзна, 25, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, д.н.з. НОМЕР_2 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, а також не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.2.б та 2.4.а та 2.1.б, 2.1.ґ) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. До постанови додаються відео: 119501, 472621, 474462.

Відтак, до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

За змістом ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до п. 9.2 б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно п 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Тобто, у виниклому між сторонами спорі відповідач повинен належними та допустимими доказами довести, що, ОСОБА_1 , всупереч положень ПДР не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, а також не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.2.б та 2.4.а та 2.1.б, 2.1 .ґ) ПДР України.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

У спірній постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року, вказано що додаються відео: 119501, 472621, 474462.

З дослідженого відеозапису, наданого представником відповідача, exprt-p7e8f.mp4 (нагрудна камера 472621), вбачається, що транспортний засіб позивача стоїть нерухомо, припаркований на прилеглій до офісних центрів території. ОСОБА_1 відходить від автомобіля і в цей час працівник поліції повідомляє останнього про те, що ним порушено вимоги п.9.2 б ПДР України та пропонує пред`явити (декілька разів) для перевірки документи: реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначені документи для перевірки так і не пред`явив та виявив бажання проїхати з працівниками поліції до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для встановлення особи.

Щодо файлу video, який містить запис з автореєстратора службового автомобіля, то в оскаржуваній постанові відсутнє посилання та такий технічний засіб, а тому він не може вважатися належним і допустими доказом вчинення позивачем правопорушення

У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а суд висловив позицію, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас, даний відеозапис був предметом перегляду в судовому засіданні, а тому суд надаючи йому оцінку виходить з наступного.

Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25 квітня 1974 року було ратифіковано Віденську Конвенцію про дорожній рух від 08 листопада 1968 року. Отож, Віденська Конвенція про дорожній рух від 08 листопада 1968 року (далі - Конвенція) ратифікована Україною.

За змістом ст. 16 Конвенції Зміна напряму руху: 1. Перед поворотом праворуч або ліворуч для виїзду на іншу дорогу або для в`їзду в придорожнє володіння водій, не порушуючи положень пункту 1 статті 7 і статті 14 цієї Конвенції, повинен: a) якщо він має намір з`їхати з дороги з боку, який відповідає напряму руху, - наблизитися, наскільки це можливо, до краю проїзної частини дороги, що відповідає цьому напряму, і потім виконати можливо коротший маневр; b) якщо він має намір виїхати з дороги з іншого боку, за умови, що Договірні Сторони або їхні територіальні підрозділи матимуть можливість встановити інші положення для велосипедів і велосипедів з підвісним двигуном, - наблизитися, наскільки це можливо, до осі проїзної частини (на дорогах з двостороннім рухом) або до краю, протилежного стороні, що відповідає напряму руху (на дорогах з одностороннім рухом), а якщо він має намір виїхати на іншу дорогу з двостороннім рухом, - зробити поворот таким чином, щоб виїхати на проїзну частину цієї іншої дороги по стороні, що відповідає напряму руху. 2. Виконуючи маневр, пов`язаний із зміною напряму руху, водій повинен, не порушуючи положень статті 21 цієї Конвенції стосовно пішоходів, пропустити учасників дорожнього руху, що рухаються проїзною частиною або іншими частинами тієї ж дороги, з якої він збирається з`їхати.

В Розділі 1 Загальні положення ПДР України надано визначення наступним термінам: прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них; проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.

Відтак, наведені положення Конвенції та визначення ПДР України в сукупності зі змістом наданого суду відео, де відображено рух транспортного засобу позивача прилеглою територією та його зупинку на цій території, свідчать про те, що ОСОБА_1 не порушував п. 9.2 б) ПДР України, оскільки не здійснював рух транспортним засобом проїзною частиною дороги, рухався прилеглою територією, а тому не мав обов`язку вмикати світловий покажчик повороту відповідного напрямку, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Щодо порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, то суд звертає увагу на те, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15 березня 2019 року по справі № 686/11314/17 та від 22 жовтня 2019 року по справі № 161/7068/16-а.

Враховуючи, що відповідач належним чином не зафіксував та не довів належними і допустимими доказами факту невиконання позивачем вимог правил дорожнього руху, а законні підстави для здійснення контролю за наявністю у позивача реєстраційного документу на транспортний засіб та страхового полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальність власників наземних транспортних засобів були відсутні, суд доходить до висновку, що вимоги посадової особи відповідача про пред`явлення відповідних документів не відповідали нормам закону, а отже в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.126 КУпАП.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача УПП в Тернопільській області ДПП на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі ст.ст. 9, 122, 126, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 72-77, 122, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 720175 від 01 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень - скасувати, а провадження по справі закрити..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість),80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль, 46003.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О.Герчаківська