Справа № 140/1305/21
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 січня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1305/21
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, яка призвела до не нарахування та невиплати щомісячного підвищення до пенсії, встановленого статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язання провести в межах позовної давності, тобто шести місяців, нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення, встановленого статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2021, яке набрало законної сили, у даній справі позов задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 01 серпня 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік); стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.

20.12.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання/заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в даній справі на підставі статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області подати звіт про виконання рішення суду від 08.04.2021 у цій справі, а в разі невиконання рішення суду, або ненадання звіту про його виконання накласти на керівника ГУ ПФУ у Волинській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину на користь ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що на виконання вказаного рішення суду відповідач провів перерахунок пенсії позивача та нарахував доплату, виходячи з розрахункової величини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не розміру мінімальної заробітної плати, як зазначено у рішенні суду. Відтак враховуючи наведене, на даний час рішення Волинського окружного адміністративного суду 08.04.2021 не виконане у повному обсязі без поважних причин та протягом тривалого часу. Вказане свідчить про те, що ГУ ПФУ у Волинській області ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що зумовлює необхідність у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду від 08.04.2021.

Станом на 02.01.2024 відповідач пояснень з приводу поданої заяви не подав.

Порядок розгляду клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду нормами статті 382 КАС України не визначений. В силу вимог частини четвертої зазначеної статті передбачено, що у судовому засіданні з повідомленням сторін вирішується лише питання про накладення штрафу за клопотанням позивача або за ініціативою судді.

Зважаючи на те, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тому і розгляд питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення судом розглянуто у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 суд дійшов висновку про відмову в задоволенні її вимог з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами, які вказують про невиконання рішення суду без поважних причин (вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а).

Також у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, підставою для встановлення судового контролю може бути факт невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання судового рішення у даній справі 07.06.2023 Волинським окружним адміністративним судом стягувачу надіслані поштою виконавчі листи, які не були пред`явлені до виконання. Доказів протилежного матеріали заяви не містять.

Разом з тим, на виконання рішення суду у даній справі ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2020, що слідує з листа від 15.08.2023, сума заборгованості за період з 01.08.2020 по 31.05.2023 становить 114448,47 грн. При цьому з рішення №72 про перерахунок пенсії слідує, що позивачу встановлено підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ у розмірі 4204,00 грн, у тобто у розмірі двох прожиткових мінімумах для працездатних осіб, який застосовано згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01 січня 2020 року.

Отже, матеріалами справи підтверджується та обставина, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на виконання рішення суду у даній справі, нарахувавши підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ.

Водночас, на думку заявника, рішення суду виконане відповідачем на власний розсуд, оскільки при перерахунку пенсії застосовано не розмір мінімальної заробітної плати, а прожитковий мінімум.

В даному випадку слід зазначити, що порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення, регламентовано статтею 383 КАС України, в порядку якої позивач, з дотриманням встановлених вимог, вправі оскаржити дії ГУ ПФУ у Волинській області, вчинені на виконання судового рішення.

Саме в межах розгляду заяви в порядку статті 383 КАС України суд перевіряє правильність виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень.

Оскільки позивач не надав доказів невиконання відповідачем судового рішення, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю у даній справі.

Керуючись статтями 229, 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк