Справа № 823/1423/18
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року справа № 823/1423/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №823/1423/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трансзерноекспорт» до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Черкаській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

30.03.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Трансзерноекспорт» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Р» за № від 19.12.2017, форми «В4» № від 19.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті на підставі акта про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за жовтень-листопад 2016 року, січень , березень, червень 2017 року та податку на прибуток підприємств за 2016 рік, за 1 півріччя 2017 року №507/23-00-14-0205/31855709 від 04.12.2017, яким встановлено, що позивач не підтвердив право на податковий кредит відповідними первинними бухгалтерськими документами, які мали фіксувати господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес», ТОВ «Грант Капітал», ТОВ «Пром Аспект», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Контест Сістем».

Позивач не погоджується з вказаними висновками та вважає, що податковий кредит підтверджено належними документами, а саме: оформленими належним чином податковими накладними; суми податкових зобов`язань за здійсненими господарськими операціями задекларовані контрагентами-постачальниками у відповідних звітних податкових періодах, податкові декларації прийняті податковими органами за місцем їх реєстрації; обов`язковою підставою для формування податкового кредиту є податкові накладні, тому позивач мав право на включення податкового кредиту зазначених у них сум; позивач та його контрагенти-постачальники зареєстровані як платники ПДВ, свідоцтва платників ПДВ не анульовані; позивач не мав права і не має обов`язку здійснення контролю за дотриманням контрагентами-продавцями вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності , дотримання вимог податкового законодавства і в подальшому зазнавати певних негативних матеріальних наслідків за неправомірну діяльність правопорушників; Податковий кодекс України не пов`язує право платника податку на отримання бюджетного відшкодування ПДВ із фактичним внесенням його до бюджету постачальниками.

Вважає висновок відповідача про фіктивність відносин з контрагентами припущеннями, оскільки директор та головний бухгалтер позивача організували фактичне прийняття предметів договорів, які відповідали дослідженим у акті документам, включаючи податкові накладні, організували оприбуткування та використання їх у подальшій господарській діяльності позивача, провели розрахунок з контрагентами.

За вказаних обставин позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити, зазначивши при цьому що позивачем занижено податок на додану вартість внаслідок відсутності фактичного здійснення господарських операцій з наведеними контрагентами, що підтверджується податковою інформацією стосовно постачальників позивача, де відображено висновки щодо відсутності трудових ресурсів та виробничих потужностей, економічно необхідних для здійснення господарської діяльності; відповідно до матеріалів кримінальних проваджень ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес», ТОВ «Пром-Аспект», ТОВ «Грант Капітал» мають ознаки фіктивності. ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» є фігурантом кримінального провадження, яким встановлено ряд підприємств, залучених до протиправного фінансового механізму з переведення безготівкових коштів у готівкові з метою їх подальшого привласнення і легалізації. Згідно матеріалів кримінального провадження ТОВ «Контекст Сістем» зареєстроване з метою прикриття незаконної діяльності, створення штучної документальної видимості здійснення фінансово-господарських операцій для незаконного формування валових витрат з податку на прибуток та податку на додану вартість підприємствам реального сектора економіки. Всі первинні бухгалтерські документи (договір, податкова накладна) з боку ТОВ «Грант Капітал» підписані особою, яка не належить до кола осіб, наділених таких правом у визначеному законом порядку, тому включення до податкового кредиту сум ПДВ по податковій накладній, виданій ТОВ «Грант Капітал», здійснено позивачем неправомірно. Стверджує, що надані позивачем акти здачі-прийняття робіт та товарно-транспортні накладні складені з порушенням ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому не підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами. Вважає, що в комплексі наведені факти свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, господарські операції мали фіктивний характер, товари фактично не поставлялись, а договори та інші фінансово-господарські документи учасників господарських операцій складені з метою незаконного отримання податкової вигоди. Відповідно право на податковий кредит або валові витрати у такого платника податків не виникає, оскільки не дотримано таку обов`язкову вимогу як придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності. Якщо під час вирішення спору буде встановлено, що товар справді придбавався позивачем, але не в тієї особи, що зазначена в первинних документах, то відповідні первинні документи не є достовірними та не можуть підтверджувати право товариства на податковий кредит. Також відсутність реального вчинення господарських операцій та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п. 44.1 ПК України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платника податків учасників відповідних операцій. Отже податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог Податкового кодексу України та не підлягають скасуванню (т. 1, а.с. 95-100).

У відповіді на відзив позивач звернув увагу, що ряд кримінальних проваджень не стосується позивача, а кримінальне провадження №0000005 від 19.01.2017 грунтувалось на податкових повідомленнях-рішеннях, винесених відповідачем, які визнані протиправними та скасовані судом (справа №823/70/17).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17.05.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018, позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 21.06.2022 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 скасовані, справу направлено на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Обгрунтовуючи скасування судових рішень Верховний Суд зазначив, що суду необхідно з`ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; підтвердити або спростувати добросовісність позивача; оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції, а також результати розгляду кримінальних проваджень.

Ухвалою суду від 13.07.2022 справа прийнята до провадження суддею Руденко А.В., вирішено розглядати справу у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 27.07.2022.

У підготовчому засіданні, яке відбулось 27.07.2022, оголошено перерву до 03.08.2022.

Ухвалою суду від 03.08.2022 закрито підготовче провадження. справа призначена до розгляду по суті на 15.08.2023 о 14 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою суду від 15.08.2023 здійснено заміну відповідача на правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області ().

У судовому засіданні 15.08.2023 оголошена перерва до 15.09.2022.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання за адресою, вказаною у позовній заяві, та яка є адресою місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій: м. Кропивницький, вул. Автомобілістів, буд. 2 кім. 208, проте судові повістки про призначені судові засідання на 15.08.2022 та 15.09.2022 були повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою (т. 5, а.с. 26, 31).

Статтею 124 КАС України передбачено, що судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки до її електронного кабінету;

2) за відсутності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно статті 131 КАС України учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Зважаючи на ту обставину, що позивач не повідомив суд про зміну поштової адреси, суд вважає, що судові повістки про призначені судові засідання вважаються врученими позивачу.

Окрім цього позивач був повідомлений про підготовче засідання, призначене на 27.07.2022, шляхом направлення телефонограми 14.07.2022 о 14 год. 36 хв, яку отримала бухгалтер ТОВ «Зерноекспорт» ОСОБА_1 , про зміну підприємством поштової адреси остання не повідомила.

За вказаних обставин суд вважає, що позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, проте про причини неявки свого представника не повідомив.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 КАС України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи, що позивач та відповідач були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. проте їх представники у судове засідання не з`явились та про причини своєї неявки не повідомили, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Трансзерноекспорт» зареєстроване як юридична особа 20.02.2002, ідентифікаційний код 31855709 та є платником податку на додану вартість.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Черкаській області від 20.11.2017 за №253 та направлень від 20.11.2017 №1780/23-00-14-0209, №1781/23-00-14-0209 виданих ГУ ДФС у Черкаській області, проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Трансзерноекспорт» з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за період: жовтень-листопад 2016 року, січень 2017, березень 2017 року, червень 2017 року та податку на прибуток підприємств за 2016 рік, за І півріччя 2017 року при відображенні в податковому обліку взаємовідносин TOB «ВКФ «Діамант Бізнес» (код за ), TOB «Грант Капітал» (код за ), TOB «Пром-Аспект» (код за ), TOB «Комплект Стандарт Сервіс» (код за ), TOB «Контест Сістем» (код за ).

За наслідками перевірки складено акт №507/23-00-14-0205/31855709 від 04.12.2017 року.

Вказаним актом перевірки (пункт 3.1.2.2) встановлено завищення податкового кредиту на суму 1711545 грн, в т.ч. за жовтень 2016 619412 грн; листопад 2016 288606 грн січень 2017 461567 грн, березень 2017 року 277980 грн, червень 2017 року 63980 грн.

Перевіркою встановлено, що позивач сформував податковий кредит у жовтні 2016 року в сумі 619412 грн за рахунок оформлення взаємовідносин з ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес». До перевірки з вказаним підприємством позивач документів не надав у зв`язку з їх вилученням на підставі ухвали слідчого судді Пироженка С.А. від 14.02.2017 про тимчасовий доступ до речей і документів та відповідно до кримінального провадження №0000005 від 19.01.2017 згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів старшого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області від 13.03.2017.

На лист управління аудиту ГУ ДФС у Черкаській області від 21.11.2017 №3089/23-00-14-0217 СУ ФР ГУ ДФС у Черкаській області надало доступ до вилучених матеріалів по контрагенту-постачальнику ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес», а саме: договори поставки, додатки до договорів, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні та платіжні доручення, рахунки- фактури, товарно-транспортні накладні.

На підставі наданих документів встановлено, що між позивачем та ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес» укладено договір поставки №20-10/16 від 20.10.2016 на поставку товару.

На виконання договору поставки позивач у жовтні 2016 року документально оформив придбання від ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес» шроту соняшникового, макухи соняшника, відповідно до видаткових накладних від 29.10.2016 №92, від 29.10.206 №90, від 30.10.2016 №95, від 30.10.2016 №91, від 30.10.2016 №94, від 31.10.2016 №96 всього на загальну суму 2 301 478,59 грн, ПДВ 460295,59 грн, всього 2761774,30 грн.,

та податкових накладних на шрот соняшниковий і макуху соняшника, №86 від 28.10.2016, №92 від 29.10.2016, №90 від 29.10.2016, №95 від 30.10.2016, №93 від 30.10.2016, №94 від 30.10.2016, №96 від 31.10.2016, а також транспортно-експедиційних послуг за податковою накладною №97 від 31.10.2016, всього на загальну суму 3716471,96 грн. в т.ч. ПДВ 619411,98 грн.

Перерахування коштів здійснено на загальну суму 3716471,96 грн.

Згідно отриманої від Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області податкової інформації від 20.01.2017 №80/08-29-12-01 по ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес» код за не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з позивачем на загальну суму 3716471,96 грн, в т.ч. ПДВ 619411,98 грн у зв`язку з нереальністю продажу товару (послуг) , первинне введення в обіг (первинний продаж) якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга нереальних господарських операцій.

У листопаді 2016 року позивач сформував податковий кредит у сумі 125996,67 грн за рахунок оформлення взаємовідносин з ТОВ «Грант-Капітал», на підтвердження яких надав договори поставки, додатки до договорів, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), видаткові накладні та платіжні доручення, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні.

Між позивачем та ТОВ «Грант Капітал» був укладений договір про надання послуг з перевезення вантажів від 28.10.2016 №16-25, згідно якого замовник (позивач) замовляє, а виконавець (ТОВ «Грант-Капітал») зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу (зернові, олійні, культури і продукти їх переробки та інші вантажі за домовленістю сторін) транспортними засобами на території України.

Згідно пункту 1.2 вказаного договору місце навантаження та вивантаження вантажу, маршрут, найменування вантажу, його маса/кількість, вартість, строк навантаження, упакування та строк перевезення (доставки вантажу) вказується у заявці на перевезення вантажу, що погоджується з виконавцем і є невід`ємною частиною Договору. Факт прийняття виконавцем вантажу для перевезення підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними.

На виконання умов договору від 28.10.2016 №16-25 ТОВ «Грант- Капітал» оформило на адресу позивача податкову накладну №242 від 30.11.2016 про надання транспортно-експедиційних послуг у кількості 84 шт. на загальну суму 755980,04 грн, в т.ч. ПДВ 125996,67 грн.

Позивач здійснив оплату наданих послуг на загальну суму 755980,04 грн.

Надані до перевірки первинні документи від ТОВ «Грант Капітал» підписані ОСОБА_2 , в той час як відповідно до ІС «Податковий блок» директор та головний бухгалтер Тимошенко Н.А., прийнята на роботу з 28.11.2016. Також встановлено, що податкова звітність подавалась лише з листопада 2016 року, а за попередні місяці відсутня, що може свідчить про фіктивність посадової особи ОСОБА_3 та непідтвердження здійснення операцій щодо надання послуг позивачу.

У січні 2017 року позивач сформував податковий кредит у сумі 461566,71 грн за рахунок оформлення взаємовідносин з ТОВ «Пром-Аспект».

До ГУ ДФС у Черкаській області від Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області надійшла узагальнена податкова інформація 04.04.2017 №402/20-40-13-12, згідно якої у ТОВ «Пром Аспект» а даними реєстрації податкових накладних в ЄРПН вбачається відсутність об`єктів оподаткування та неможливість реального здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, ТОВ «Пром-Аспект» здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування податкового кредиту.

30.11.2016 між ТОВ «Пром-Аспект» (постачальник) та позивачем (покупець) укладено договір поставки товару №49/11-2016.

Для проведення перевірки не надано сертифікати якості та довіреність на отримання товару.

На виконання умов договору поставки були оформлені видаткові накладні на макуху соняшника, макуху соєву: від 16.01.2017 №101, від 17.01.2017 №103, від 19.01.2017 №105, від 20.01.2017 №106, від 23.01.2017 №107, від 23.01.2017 №108, від 25.01.2017 №110, від 27.01.2017 №112, від 30.01.2017 №116, від 31.01.2017 №119 на загальну суму 2601000,00 грн. в т.ч. ПДВ 410280,02 грн.

та податкові накладні на макуху соняшника та макуху соєву: від 16.01.2017 №101, від 17.01.2017 №103, від 19.01.2017 №105, від 20.01.2017 №106, від 23.01.2017 №107, від 24.01.2017 №108, від 25.01.2017 №110, від 27.01.2017 №112, від 30.01.2017 №116, від 31.01.2017 №119, та на транспортно-експедиційні послуги від 31.01.2017 №120, всього на загальну суму 2769400,27 грн, в т. ч. ПДВ 461566,71 грн.

Документи на підтвердження оплати товару не надані.

Перевіркою встановлено, що у ТОВ «Пром-Аспект» згідно зареєстрованих податкових накладних за грудень 2016-січень 2017 року придбано макуху соєву, пшеницю, транспортно-експедиційні послуги за різними маршрутами на загальну суму ПДВ 795,8 тис. грн, при цьому згідно ІС «Архів податкової звітності» ТОВ «Пром-Аспект» за звітний період реєстрував податкові накладні щодо придбання транспортно-експедиційних послуг у ТОВ «Ленд Сток» (код 40274658), який в свою чергу формує податковий кредит за рахунок відображення операцій з придбання продуктів харчування , безалкогольних напоїв. одягу, взуття тощо.

У березні 2017 року позивач сформував податковий кредит у сумі 277979,66 грн за рахунок оформлення взаємовідносин з ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс».

Згідно договору від 27.02.2017 №17/22 ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» (постачальник) зобов`язалось передати у власність позивача товар. Для перевірки взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» не надано довіреність на отримання товару. як зазначено в договорі поставки та сертифікати якості товару.

На виконання умов договору поставки були оформлені видаткові накладні на макуху соєву та макуху соняшникову: від 20.03.2017 №237, від 22.03.2017 №238, від 24.03.2017 №239, від 28.03.2017 №240, від 29.03.2017 №241, від 30.03.2017 №242, від 31.03.2017 №243 на загальну суму 1380689,75 грн. в т.ч. ПДВ 234924,88 грн,

та податкові накладні на макуху соєву та макуху соняшникову: від 20.03.2017 №237, від 22.03.2017 №238, від 24.03.2017 №239, від 28.03.2017 №240, від 29.03.2017 №241, від 30.03.2017 №242, від 31.03.2017 №243, і транспортно-експедиційні послуги від 31.03.2017 №244, всього на загальну суму 1667879,79 грн, в т.ч. ПДВ 277979,96 грн.

Оплата за соєву та соняшникову макуху, транспортно-експедиційні послуги здійснена платіжними дорученнями на загальну суму 1667879,79 грн.

ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» згідно зареєстрованих податкових накладних за березень 2017 року придбало соєву та соняшникову макуху, транспортно-експедиційні послуги на загальну суму ПДВ 277,9 тис. грн , при цьому згідно ІС «Архів електронної звітності» ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» за звітні періоди реєструвало податкові накладні на придбання транспортно-експедиційних послуг у ТОВ «Астіон Буд» (39163316), яке в свою чергу формує ліміт за рахунок відображення ТМЦ, відмінних від придбаних.

У червні 2017 року позивач сформував податковий кредит у сумі 63980 грн за рахунок оформлення взаємовідносин з з ТОВ «Контест Сістем».

Позивач до перевірки надав договір поставки, додатки до договору, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), видаткові накладні та платіжні доручення, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні.

19.06.2017 між ТОВ «Контест Сістем» (постачальник) та позивачем (покупець) був укладений договір поставки товару №19/06/2017.

До перевірки не надано довіреність на отримання товару і сертифікати якості.

ТОВ «Контест Сістем» згідно зареєстрованих податкових накладних за червень 2017 року придбало макуху соєву та макуху соняшникову на загальну суму ПДВ 63,9 тис. грн, при цьому згідно ІС «Архів електронної звітності» ТОВ «Контест Сістем» за звітний період реєструвало податкові накладні на придбання електрообладнання, взуття, тканини, ручного інструменту, засобів особистої гігієни, сантехнічного обладнання тощо.

На виконання умов договору поставки були оформлені видаткові накладні на макуху соняшника та макуху соєву від 22.06.2017 №128 , від 26.06.2017 №129 на загальну суму 383880,00 грн. в т.ч. ПДВ 63980,00 грн

та податкові накладні на макуху соняшника та макуху соєву від 22.06.2017 №128 , від 26.06.2017 №129 на загальну суму 383880,00 грн. в т.ч. ПДВ 63980,00 грн.

Оплата за товар здійснена у сумі 1667879,79 грн.

Акти про надання транспортно-експедиційних послуг вказаними контрагентами позивача та товарно-транспортні накладні зазначені у Додатку №5 до акта перевірки.

Також перевіркою встановлено, що:

в ухвалах Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.02.2017 у справах №712/1342/17 та №7121346/17 про тимчасовий доступ до речей та документів, винесених в кримінальному провадженні №0000005 від 19.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Трансзерноекспорт» упродовж з 01.01.2013 по 30.10.2016 року безпідставно відобразили в бухгалтерському обліку та податковій звітності товариства операції з придбання ТМЦ та інших послуг у суб`єктів господарювання, що мають ознаки фіктивності, в т.ч. «ВКФ «Діамант Бізнес», що призвело до ухилення від сплати податків у загальній сумі 3 826 тис грн, що є особливо великим розміром. Відповідно до матеріалів кримінального провадження у період з 01.01.2013 по 30.10.2016 ТОВ «Трансзерноекспорт» використовувало транспортно-експедиційні послуги суб`єктів господарювання, що мають ознаки фіктивності, зокрема ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес»;

в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2017 у справі №757/64565/17-к зазначено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001801 від 01.06.2017 за фактом привласнення службовими особами ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» у період 2015-2017 років коштів державного підприємства в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб із службовими особами інших суб`єктів господарювання, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Так, службовими особами ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» в період 2016-2017 років здійснено фінансово-господарські операції з ТОВ «А-МЕТ» () на загальну суму 25639986,72 грн, в т.ч. ПДВ 4273331,12 грн. Під час аналізу фінансової звітності останнього було встановлено перерахування частини отриманих від ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на розрахункові розрахунки з ознаками фіктивності, в т.ч. «ВКФ «Діамант Бізнес»;

відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.08.2017 у справі №757/43925/17-к про тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення у кримінальному провадженні №0000031 від 26.04.2017 за фактом фіктивного підприємництва за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України ТОВ «Грант Капітал» мало фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Екопюр», якому поставлялись товари, роботи або послуги підприємствами ТОВ «Апостиль-Трейд», ТОВ «Інвест-Корп ЛТД», ТОВ «Перспективна Бізнес Ідея», ТОВ «Експрес столиці», ТОВ «Лідер Інвест Компані», ТОВ «Київ Опт Інвест», які створені невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності контрагентів;

відповідно до ухвали Печерського районного суду від 11.11.2017 у справі №757/64570/17к вказано, що ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» в період 2015-2017 років мало сумнівні фінансово-господарські взаємини з ТОВ «Ерлайт» () на загальну суму 16 470 278,76 грн, в т.ч. ПДВ 2 745 046,46 грн, яке частину отриманих коштів перерахувало на розрахункові рахунки підприємств з ознаками фіктивності, в т.ч. ТОВ «Грант Капітал»;

відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2017 у справі №335/8479/17 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000121 від 21.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 205 КК України зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено ряд підприємств, залучених до протиправного фінансового механізму, які використовують рахунки, відкриті в ПАТ «Сбербанк» для переведення коштів з безготівкової форми в готівку та подальшого їх привласнення і легалізації, в т.ч. ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» (;

відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 23.10.2017 у справі №756/13401/17 про тимчасовий доступ до речей та документів за матеріалами досудового розслідування №0000037 від 11.07.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Пром-Аспект» () зареєстровано невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності;

відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2017 у справі №757/61234/17-к здійснюється досудове розслідування №0000185 від 14.09.2017 за фактом умисного ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Каргон» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в ході якого встановлено, що згідно АІС «Податковий блок» у період з 01.01.2014 по 20.09.2017 останнє показало придбання ТМЦ, робіт та послуг від ряду підприємств, які мають ознаки фіктивності, зокрема від ТОВ «Пром-Аспект»;

відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 23.11.2017 по справі №295/13511/17 проведеним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000057 встановлено, що на території Житомирської області діє група осіб, які у період 2015-2017 років зареєстрували та перереєстрували підприємства з метою прикриття незаконної діяльності, створення штучної документальної видимості здійснення фінансово-господарських операцій, у т.ч. з використанням реквізитів ТОВ «Контест Сістем» (код 41011532) , для незаконного формування валових витрат з податку на прибуток та додану вартість підприємствам реального сектора економіки; встановлено, що у ТОВ «Контест Сістем» засновник, директор та головний бухгалтер в одній особі, підприємство не має основних засобів, власних або орендованих офісних та складських приміщень, тобто всіх складових частин для забезпечення проведення законної фінансово-господарської діяльності; фінансово-господарська діяльність ТОВ «Контест Сістем» спрямована на надання послуг по незаконному формуванню податкового кредиту для платників ПДВ.

Враховуючи наведене та відповідно до наданих документів до перевірки, а саме товарно-транспортних накладних, неможливо ідентифікувати автомобільного перевізника, невідомо, чи перебували водії, які здійснювали перевезення, у трудових чи цивільно-правових відносинах, підписи водіїв відсутні (тільки ініціали), пункти навантаження та розвантаження відсутні (вказані тільки міста).

В наданих до перевірки актах надання послуг відсутні обов`язкові реквізити, а саме: зміст господарської операції, маршрут перевезення, вид транспортного засобу, номер транспортного засобу, не вказано кількості відпрацьованого часу, кількості кілометрів проїзду для визначення вартості перевезення за один кілометр визначеного маршруту.

Додані до перевірки договори-заявки про здійснення транспортно-експедиційних послуг, акти надання послуг, рахунки на оплату не можуть бути доказом використання послуг, отриманих від ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес», ТОВ «Грант Капітал», ТОВ «Пром-Аспект», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» ТОВ «Контест Сістем», оскільки з первинних документів, які взагалі не містять інформації про конкретні послуги, неможливо встановити взаємозв`язок між ними.

Перевіркою встановлено, що надані позивачем документи не є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції та рух активів відповідно до вимог Закону України від 16.07.1999 №996-Х1V «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

За висновком перевірки позивачем порушено п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 1153219 грн., у тому числі за жовтень 2016 року - 456803 грн., листопад 2016 року - 129207 грн., січень 2017 року - 225249 грн., березень 2017 року - 277980 грн., червень 2017 року - 63980 грн.; завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 395717 грн., у тому числі: за листопад 2016 року на 159399 грн., січень 2017 року на 236318 грн.

На підставі вказаного акту перевірки №507/23-00-14-0205/31855709 від 04.12.2017 Головним управлінням ДФС у Черкаській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» за № від 19.12.2017, яким визначено суму грошових зобов`язань з податку на додану вартість в розмірі 1441524 грн., в тому числі 288305 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 19.12.2017, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 395717 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся з позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пп. 14.1.27, 14.1.36, 14.1.39, 14.1.156, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів ( у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

У ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996-XIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарської операції, її справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. В той же час, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Отже для встановлення правомірності визначення платником податків його податкових зобов`язань з ПДВ і формування податкового кредиту належить з`ясувати реальність руху активів і коштів у процесі здійснення господарських операцій, а також господарську мету укладання відповідних договорів та економічний результат їх вчинення.

Судом встановлено, що між ТОВ «Трансзерноекспорт» та ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес» укладено договір поставки №20-10/16 від 20.10.2016 на поставку товару.

З TOB «Грант Капітал» укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів від 28.10.2016 № 16-25, на підставі якого в листопаді 2016 року надано послуги з перевезення вантажів на загальну суму 755980,04 грн., у т.ч. ПДВ 125996,67 грн. (т. 2, а.с. 50-51).

З TOB «Пром-Аспект» укладено договір поставки від 30.11.2016 №49/11-2016, на підставі якого у січні 2017 року поставлено макуху соєву, пшеницю, шрот соняшника, надано транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 2769400,27 грн., у т. ч. ПДВ 461566,71 грн. та договір про надання послуг перевезення та транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №49/12-2016 від 30.11.2016 (т. 3, а.с. 106-113).

З TOB «Комплект Стандарт Сервіс» укладено договір поставки від 27.02.2017 № 17/22, на підставі якого в березні 2017 року поставлено макуху соєву, макуху соняшника, транспортно-експедиційні послуги (ТЕП) на загальну суму 1667879,79 грн., у т. ч. ПДВ 277979,96 грн. та договір про надання послуг з перевезення вантажів (т. 3, а.с. 2-7).

З TOB «Контест Сістем» укладено договір поставки від 19.06.2017 № 19/06/2017, на підставі якого в червні 2017 року поставлено макуху соєву та макуху соняшника на загальну суму 383880 грн., у т.ч. ПДВ 63980 грн. (т. 4, а.с. 2-3).

На підтвердження факту поставки макухи соєвої, пшениці, макухи соняшникової, шроту соняшникового позивачем надані товарно-транспортні накладні на перевезення від ТОВ Пром-Аспект» (пункт навантаження м. Харків, пункт розвантаження м. Світловодськ Кіровоградської області) (т. 1, а.с. 224-234), ТОВ Контест-Сістем» (пункт навантаження м. Кременчук - пункт розвантаження - м. Світловодськ) (т. 1, а.с. 235-236), ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» (пункт навантаження м. Олександрія, пункт розвантаження м. Черкаси) (т. 1, а.с. 237-242), ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» (пункт навантаження- м. Олександрія, пункт розвантаження м. Світловодськ та м. Черкаси) (т. 3, а.с. 71-72, 75-76, 79-80, 83-84, 87-88, 91-92, 95-96), ТОВ «Пром Аспект»(пункт навантаження м. Харків, пункт розвантаження м. Світловодськ) (т. 3, а.с. 151-152, 158-159, 168-169, 172-173, 185-186, 187-1191-192, 198-199, 210-2011222-223, 226-229), ТОВ «Контест Сістем» (пункт навантаження м. Кременчук, пункт розвантаження м. Черкаси та м. Світловодськ) (т. 4, а.с. 8, 11).

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Дослідивши копії наданих товарно-транспортних накладних суд встановив, що у всіх товарно-транспортних накладних у пунктах навантаження та пунктах розвантаження зазначені лише назви населеного пункту, внаслідок чого неможливо встановити адресу місця навантаження та місця розвантаження, відсутні підписи водіїв про прийняття товару і про передачу товару, а також не заповнений розділ «Вантажно-розвантажувальні операції» із зазначенням маси брутто, часу прибуття та часу вибуття і підписів відповідальної особи, тому дійшов висновку, що наданими товарно-транспортними накладними не підтверджується рух товару від контрагентів до позивача.

Щодо видаткових накладних на поставку пшениці, макухи соєвої, макухи соняшникової та шроту соняшникового, то в них зазначені лише адреси постачальника та покупця, проте місце передачі товару відсутнє.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон №996) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно статті 4 Закону №996-XIV одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

Частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних не розкривають зміст господарських операцій з поставки товарів, оскільки не підтверджують фактичне місце їх поставки та осіб, які приймали безпосередню участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з висновками Верховного Суду, зазначеними у постанові від 06.02.2018 по справі № 816/166/15-а, товарно-транспортні накладні не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а призначені для обліку їх руху.

Верховний Суд зазначив, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Проте позивач як під час перевірки, так і до суду не надав первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтверджували факт одержання товару позивачем у місці його передачі контрагентом. а отже не підтверджена реальність господарських операцій з поставки пшениці, макухи соєвої, макухи соняшникової та шроту соняшникового від ТОВ «ВКФ «Діамант Бізнес», ТОВ «Грант Капітал», ТОВ «Пром-Аспект», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Контекст Сістем».

Щодо господарських операцій з надання послуг з перевезення вантажів та транспортно-експедиційних послуг, то на підтвердження надання вказаних послуг ТОВ «Грант Капітал», ТОВ «Пром-Аспект», ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс», ТОВ «Контекст Сістем» позивачем надані копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 2, а.с. 52-165, т. 2- 3) та копій додатків до договорів про надання транспортних послуг, зі змісту яких встановлено, що вони не містять назву товару, перевезення якого здійснювалось, адреси місця навантаження та місця розвантаження, назви відправника та одержувача товару, уповноважених осіб, які здійснювали передачу та приймання товару, номери товарно-транспортних накладних та прізвища водіїв, які здійснювали перевезення.

Разом з цим, договорами на надання послуг з перевезення (т. 2, а.с. 50-51, т. 3, а.с. 2-4, 106-110) передбачена обов`язкова наявність товарно-транспортних накладних, проте позивач товарно-транспортні накладні не надав як під час перевірки, так і до суду.

Судом також встановлено, що надані до перевірки первинні документи та податкові накладні, на підставі яких сформовано податковий кредит, від ТОВ «Грант Капітал» підписані ОСОБА_2 , в той час як відповідно до ІС «Податковий блок» директор та головний бухгалтер ОСОБА_4 , прийнята на роботу з 28.11.2016.

Відповідач послався на ту обставину, що податкова звітність подавалась лише з листопада 2016 року, а за попередні місяці відсутня, що може свідчити про фіктивність посадової особи ОСОБА_3 та непідтвердження здійснення операцій щодо надання послуг позивачу.

Позивач не надав доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 був посадовою особою ТОВ «Грант Капітал», отже відповідачем доведено, що первинні документи бухгалтерського обліку та податкові накладні підписані неуповноваженою особою.

Суд зазначає, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у правильності оформлення таких документів та у достовірності наведених у цих документах відомостей. В інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин, оскільки втрачає можливість підтвердити податковий кредит в силу відсутності належним чином оформлених первинних документів.

Отже надані позивачем акти здачі-прийняття транспортно-експедиційних послуг не розкривають зміст господарських операцій, не підтверджують фактичний рух товару та сам товар, тому не є первинними документами бухгалтерського обліку у розумінні Закону № 996-XIV та не підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Щодо посилання відповідача на кримінальні провадження, під час яких встановлено фіктивність контрагентів позивача, то необхідно враховувати, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Отже, підприємницька діяльність здійснюються суб`єктом господарювання на власний ризик, а відтак у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладаються на таких учасників.

Так, платник податків повинен проявляти належну податкову обачність, як законну передумову отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Суд зазначає, що наявність кримінальних проваджень не є беззаперечною підставою для висновку про визнання господарських операцій нереальними, проте суд враховує їх у даній справі, оскільки у сукупності із вищезазначеними обставинами вони підтверджують нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Щодо доводів позивача, то вони не спростовують відсутність фактичного руху товару за господарськими операціями з поставки та надання транспортно-експедиційних послуг.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність спірних податкових повідомлензь-рішень, отже вони прийняті на законних підставах і скасуванню не підлягають.

Враховуючи, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Алла РУДЕНКО