Справа № 420/19694/21
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О.,

за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.С.,

представників відповідача Наумової К.М., Лоскутова В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20.07.2021 року № 20709, № 20709, № 20709, № 20713, № 20713.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що пункт 198.5 статті 198 ПК України встановлює обов`язок платнику податку нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Обов`язок доведення використання платником податків товарів/послуг, необоротних активів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу) та, як наслідок, виникнення обов`язку у платника податків нарахувати компенсаційні зобов`язання з податку на додану вартість на підставі п. 198.5 лежить на податковому органі.

Позивач вважає, що посилання на аналіз податкової інформації не може бути в основі висновку про нереальність господарської операції без дослідження виконання договорів контрагентами, дослідженням та перевіркою самих контрагентів, їх первинних бухгалтерських документів, умов виконання договору, такі висновки не ґрунтуються на законодавстві і не можуть бути підставою для прийняття рішень про донарахування податкових зобов`язань.

Порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства та дисципліни складання первинних документів не може слугувати підставою для зменшення добросовісному суб`єкту господарювання суми податкового кредиту з податку на додану вартість. Факт порушення контрагентом може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагента, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань.

Також позивач зазначив, що документи, що підтверджують реальність господарських операцій між ТОВ «ЗОРЯ» та ТОВ «ЗАВОД БУРОВОЇ ТЕХНІКИ ДСД», ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» були надані під час перевірки.

Ухвалою суду від 22.09.2023 справу прийнято до провадження, вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення зазначивши, що контролюючий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

На підставі пп.20.1.4, п.20.1 ст.20, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України контролюючим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 06.06.2021 роки, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2018 по 03.06.2021 роки, тривалістю 5 робочих днів з 04.06.2021 року.

За результатами перевірки контролюючим, складено акт №11786/15-32-07-09/03767908 від 17.06.2021, в якому зазначено про порушення платником податку пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.44.1, 44.3 ст.44, п.54.2 ст.54, п.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.168.1.2, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6 п.168.1, пп.168.4.4 п.168.4 ст.168, пп. «а» п.176.2 ст.176, п.198.1, 198.3, 198.5 ст.198, п.201.1, 201.4, 201.8, 201.10 ст.210, пп.1.4 п.16-1 Підрозділу 10 Перехідних положень ПК України,

На підставі акта перевірки №11786/15-32-07-09/03767908 від 17.06.2021 відповідачем було прийнято ППР № 20709 від 20.07.2021, № 20709 від 20.07.2021, № 20709 від 20.07.2021, № 20713 від 20.07.2021, № 20713 від 20.07.2021.

Вважаючи ППР № 20709 від 20.07.2021, № 20709 від 20.07.2021, № 20709 від 20.07.2021, № 20713 від 20.07.2021, № 20713 від 20.07.2021 протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Суд не погоджується із доводом відповідача про те, що формування витрат на суму 83850 грн. не підтверджується належним чином оформленими первинними документами та суми податку на додану вартість, які віднесенні до складу податкового кредиту не можуть бути визнаними, такими що здійсненні в межах господарської діяльності платника та, як наслідок, прийняття останнім ППР від 20.07.2021 №20709, від 20.07.2021 №20709, від 20.07.2021 №20709, з огляду на наступне.

В рамках провадження господарської діяльності між ТОВ «ЗОРЯ» (Замовник) та ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» (Підрядник) було укладено договір № 02/07 від 02.07.2018 року, відповідно до умов якого Замовник поручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання на виконання робіт з буріння артезіанської свердловини орієнтованою глибиною 130 метрів для водопостачання, розташованого за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Новоселівка, вул. Івана Франка.

Так, п.3.1 Договору передбачено, що загальна вартість робіт складає 100 620,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%. Пунктом 3.2 передбачено, що до вартості робіт входить: бурові роботи, придбання та доставка обсадних та водопідємних труб, насосу, кабелю к насосу, ГСМ, та інші матеріали необхідні для виконання бурових робіт. Вартість за 1 метр буріння складає 774,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%.

Виконання робіт за вказаним договором підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 19 від 16.07.2018 року, відповідного до якого Виконавцем було виконано буріння артезіанської свердловини для водозабезпечення ТОВ «ЗОРЯ» за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Новоселівка глибиною 130 метрів на загальну суму 100 620,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20%).

ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» було виставлено на адресу ТОВ «ЗОРЯ» рахунок № 26 від 02.07.2018 на суму 60 000, 01 грн.

04.07.2018 на підставі рахунку № 26 від 02.07.2018 ТОВ «ЗОРЯ» було сплачено на адресу ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» 60 000, 01 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1769 від 04.07.2018 року.

ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» було виставлено на адресу ТОВ «ЗОРЯ» рахунок № 33 від 16.07.2018 року на суму 40 619, 99 грн.

16.07.2018 на підставі рахунку № 33 від 16.07.2018 року ТОВ «ЗОРЯ» було сплачено на адресу ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» 40 619, 99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1790 від 16.07.2018 року.

04.07.2021 ТОВ «ЗОРЯ» було складено податкову накладну № 1 від 04.07.2018 на загальну суму 60 000, 01 грн (в т.ч. ПДВ 10 000, 00 грн.).

16.07.2018 року ТОВ «ЗОРЯ» було складено податкову накладну № 4 від 16.07.2018 на загальну суму 40 619, 99 грн (в т.ч. ПДВ 6 770, 00 грн.).

Відповідні суми були відображені в податковій звітності ТОВ «ЗОРЯ», що підтверджується наявною в матеріалах справи податковою звітною декларацією за липень 2018 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що господарські операції, внаслідок яких відбулось формування витрат на суму 83850 грн. є підтвердженими належними доказами.

Стосовно висновку контролюючого органу про те, що ТОВ «ЗОРЯ» віднесло до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість з вартості послуг по бурінню артезіанської свердловини, отриманих від Приватного підприємства «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ», не пов`язаних з провадженням господарської діяльності на суму ПДВ 16 770 грн., суд зазначає наступне.

Так, в межах виконання договору №02/07 від 02.07.2018 листом № 20/7 від 20.07.2018 року ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» було повідомлено ТОВ «ЗОРЯ», про наступне: «В рамках Договору № 02/07 від 02.07.2018 ПП «АЗОВНЕРУДГЕОЛОГІЯ» для ТОВ «ЗОРЯ» було надано роботи з буріння артезіанської свердловини орієнтовною глибиною 130 м. за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, село Новоселівка, вулиця Івана Франка. Звертаємо Вашу увагу, що після закінчення виконаних робіт було встановлено, що вода у свердловині виявилася забрудненою: присутні значні домішки піску та завислих частинок. Також, мінералізація води підвищена та становить 3,5 мг/л, загальна жорсткість становить 15 мг-екв/л. У природному вигляді вода з даної артсвердловини не відповідає вимогам, які пред`являються до якості питної води, тому не придатна для питного водопостачання.».

На підставі цього листа Директором ТОВ «ЗОРЯ» прийнято наказ № 4 від 20.07.2018 року щодо неможливості введення в експлуатацію артезіанської свердловини та заборона використання.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ЗОРЯ» здійснює наступні види діяльності: 1) Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 2) Розведення великої рогатої худоби молочних порід; 3) Розведення свиней; 4) Допоміжна діяльність у рослинництві; 5) Виробництво м`ясних продуктів; 6)Виробництво олії та тваринних жирів; 7) Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 8) Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 9) Вантажний автомобільний транспорт.

В аспекті зазначеного, суд бере до уваги твердження позивача про те, що використання артезіанської свердловини, якою забезпечується постачання питної води є необхідним позивачу для забезпечення ведення його господарської діяльності.

Пункт 198.5 статті 198 ПК України встановлює обов`язок платника податку нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Таким чином, обов`язок доведення використання платником податків товарів/послуг, необоротних активів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу) та, як наслідок, виникнення обов`язку у платника податків нарахувати компенсаційні зобов`язання з податку на додану вартість на підставі п. 198.5 лежить на податковому органі.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем не доведено, що вказані дії не є господарською діяльністю ТОВ «ЗОРЯ».

Стосовно висновку податкового органу про те, що «в порушення п. 44.1, 44.3 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3 ст. 198, п. 201.10 ст.210 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) ТОВ «ЗОРЯ» віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по податковим накладним без документального підтвердження фактичного придбання товарів та використання їх в господарській діяльності платника, що призвело до завищення значення рядку 10.1 Декларації «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» на загальну суму 300 164 грн., в т.ч. по періодах: вересень 2019р. на суму 300 164 грн.», суд зазначає наступне.

В рамках провадження звичайної господарської діяльності між ТОВ «ЗОРЯ» (Покупець) та ТОВ «ЗАВОД БУРОВОЇ ТЕХНІКИ «ДСД» (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 0508/19 від 05.08.2019, відповідно до умов якого «Продавець» зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, поставити «Покупцю» конструкційні матеріали, далі Товар, зазначений в Специфікації №1, що є Додатком до цього Договору, а «Покупець» зобов`язаний прийняти та оплатити поставлений Товар в порядку та строки, передбачені даним Договором.

Так, відповідно до умов Договору загальна кількість Товару, що підлягає поставці, по сортам, групам, підгрупам, видам, маркам, типам, розмірам визначаються Специфікацією № 1 до Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору факт поставки (передачі у власність) кожної партії товару в рамках цього Договору може підтверджуватися або актами приймання передачі, або видатковими накладними на переданий товар, підписаними уповноваженими представниками обох сторін. Датою поставки (передачі у власність) партії товару вважається дата, що вказана у видатковій накладній або в акті приймання-передачі товару. Продавець не несе відповідальності за пошкодження чи втрату партії товару з моменту поставки (передачі) її Покупцеві відповідно до умов цього пункту та пункту 2.1. цього Договору.

Відповідно до Специфікацій № 1 від 05.08.2019 року до Договору № 0508/19 від 05.08.2019 року було затверджено характеристики, кількість, номенклатуру й загальну вартість партії Товару, що поставляється. Загальна вартість товару складає 1 800 986, 28 грн. в т.ч. ПДВ.

Поставка товару на адресу ТОВ «ЗОРЯ» здійснювалась ТОВ «ЗАВОД БУРОВОЇ ТЕХНІКИ «ДСД» з урахуванням п.2.3 Договору на кожну партію поставленого товару було складено та підписано видаткову накладну: 1) видаткова накладна № 027 від 03.09.2019 року на загальну суму 666 921,60 грн (в т.ч. ПДВ: 111 153,60 грн); 2) видатковою накладною № 028 від 05.09.2019 року на загальну суму 572 008,68 грн (в т.ч. ПДВ: 95 334,78 грн); 3) видатковою накладною № 029 від 06.09.2019 року на загальну суму 562 056,00 грн (в т.ч. ПДВ: 93 676,00 грн).

Відповідно до п.3.5 Договору було погоджено, що кінцевою датою оплати ціни за товар 31.12.2019. На підставі відповідних видаткових накладних було складено та зареєстровано наступні податкові накладні: 1) податкова накладна № 27 від 03.09.2019 на загальну суму 666 921, 6 грн. (в т.ч. ПДВ у розмірі 111 153,6 грн.); 2) податкова накладна № 28 від 05.09.2019 на загальну суму 572 008, 68 грн (в т.ч. ПДВ у розмірі 95 334, 78 грн.); 3) податкова накладна № 29 від 06.09.2019 на загальну суму 562 056, 00 грн (в т.ч. ПДВ у розмірі 93 676,00 грн.).

Відповідні суми були відображені в податковій звітності ТОВ «ЗОРЯ», що підтверджується наявною в матеріалах справи податковою звітною декларацією за вересень 2019 року.

Суд враховує твердження позивача про те, що у зв`язку з відсутністю можливості сплати коштів за поставлений Товар через скрутне матеріальне становище ТОВ «ЗОРЯ» між сторонами було досягнуто згоди та продовжено строк кінцевої дати оплати за поставлений товар, що підтверджується Додатковою Угодою № 1 від 23.12.2019 року та Додатковою Угодою № 2 від 14.12.2020 року.

Крім того, сторонами договору було проведено звірку взаєморозрахунків про що було складено Акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ «ЗОРЯ» та ТОВ «Завод бурової техніки ДСД», що підтверджується матеріалами справи.

Стосовно посилання контролюючого органу на діяльність контрагентів позивача як на підставу для притягнення до фінансової відповідальності, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 № 520/4829/19 сформував наступну правову позицію: «норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.».

Таким чином посилання відповідача на податкову інформацію є необґрунтованим та безпідставним.

Стосовно ненадання позивачем первинних документів, які стали підставою для виписки та реєстрації вищевказаних податкових накладних та підтверджували б фактичне отримання матеріалів, та подальшого їх використання в межах господарської діяльності платника (видаткові накладні, товаро-nранспортні накладні, накладні внутрішньо-господарського призначення та інше), суд зазначає наступне.

Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

При цьому матеріали справи не містять акт, що засвідчує факт відмови позивача або його законних представників надати необхідні документи, у зв`язку з чим суд вважає твердження відповідача щодо їх ненадання необґрунтованими.

Щодо підстав для прийняття ППР від 20.07.2021 № 20713, від 20.07.2021 № 20713, суд зазначає наступне.

Так, в акті перевірки №11786/15-32-07-09/03767908 від 17.06.2021 зазначено наступне: «В порушення пп.14.1.54, пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2 ст.54, пп.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп. 168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5, пп.168.1.6 п.168.1, пп.168.4.4 п.168.4 ст.168, пп.»а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI /із змінами/ оподатковуваний дохід нараховувався та виплачувався податковим агентом ТОВ «ЗОРЯ», податок на доходи фізичних осіб утримувався з нарахованого доходу, але до бюджету перераховувався з порушенням правил сплати (перерахування) податків у джерела виплати, граничних термінів сплати ТОВ «ЗОРЯ» не дотримувалось, в зв`язку з чим нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2018 року по 03.06.2021 року в розмірі 1269266,31 грн.»

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, вказаною нормою визначено право контролюючого органу самостійно визначити суму податкового зобов`язання протягом трьох років (1095 днів) з моменту граничного строку для подачі податкової декларації або строку сплати грошових зобов`язань та право стягнути з платника податковий борг протягом 1095 календарних днів, за умови дотримання строку нарахуванням контролюючим органом грошового зобов`язання.

З акта перевірки №11786/15-32-07-09/03767908 від 17.06.2021 вбачається, що перевірка була проведена за період з 01.01.2018-23.06.2021 року, що свідчить про недотримання контролюючим органом ст. 102 ПК України.

В акті перевірки №11786/15-32-07-09/03767908 від 17.06.2021 контролюючим органом враховано К-т сальдо по податку на доходи фізичних осіб з орендної плати (пай) в розмірі 314566,44 грн., який рахувався станом на 01.01.2018 року.

В аспекті зазначеного, суд погоджується з міркуваннями позивача про те, що роблячи висновок про не дотримання ТОВ «ЗОРЯ» термінів сплати, в зв`язку з чим нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2018 року по 03.06.2021 року в розмірі 1 269 266,31 грн., контролюючий орган не розділяє по податковим періодам суми донарахувань податкових зобов`язань. В даному випадку без розподілу сум на податкові періоди розрахунок податкових зобов`язань за кожний окремий податковий період є неможливим, а отже неможливо виокремити які суми податкових зобов`язань контролюючий орган донараховує за 2018-2021 роки.

Таким чином, строк, протягом якого контролюючий орган мав змогу самостійно визначити суму грошового зобов`язання платника податків, стосовно правомірності нарахування грошових зобов`язань з правовідносин, що виникли до 01.01.2018 року (тобто дати з якої проводилася перевірка), сплив 03.06.2018 року.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.05.2022 року у справі №826/14188/16, наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень (зокрема, помилкового розрахунку суми податкового зобов`язання) вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства є визнання такого акта частково протиправним, якщо цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оскаржуваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення. Якщо помилкове нарахування сум податкового зобов`язання відбулося у зв`язку з порушенням нормативних вимог як платником так і контролюючим органом, то податкове повідомлення рішення не може бути визнано протиправним і скасовано у будь-якій частині. У цьому випадку контролюючий орган ще не визначив в установленому порядку дійсний податковий обов`язок зі сплати земельного податку. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість акта індивідуальної дії, що визнається протиправним і скасовується, інше рішення, яке б відповідало закону, а також давати вказівки, що б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем вищезазначених документів до суду надано не було.

Таким чином, станом на час прийняття рішення по справі позивачем не надано договір про надання правової допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), який виконаний адвокатом за час розгляду справи, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що є умовою відповідно до вимог ч. 4 ст. 134 КАС України для вирішення питання щодо розподілу судових витрат на надання правничої допомоги.

Відповідно на час розгляду справи у суду також відсутні підстави для розподілу судових витрат у частині витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст. ст. 2,5,6,7,9, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» (67413, Одеська область, Роздільнянський район, с. Новоселівка, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 20709 від 20.07.2021, № 20709 від 20.07.2021, № 20709 від 20.07.2021, № 20713 від 20.07.2021, № 20713 від 20.07.2021.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» судовий збір у розмірі 22700 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Повний текст рішення суду складено 29.12.2023.

Суддя О.О. Хурса