Справа № 207/4372/23
Суддя: Юрченко І. М.
Дата ухвалення: 2023-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 207/4372/23
№ 2-а/207/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Інспектора СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Іванова Василя Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 180478 від 17.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції в особі Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 12.10.2023 року було визначено правильнее найменування відповідачів по справі як Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області та Інспектор СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Іванов Василь Михайлович.

Звертаючись до суду, позивачка зазначила, що 17 серпня 2023 року на Єлізаветівському шосе, учениця ОСОБА_1 , будучи кандидатом у водії, проходила навчання з практичної підготовки водіїв транспортних засобів та керувала спеціалізованим учбовим автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 в присутності інструктора ОСОБА_2 .

17 серпня 2023 року о 14 год. 55 хв. інспектором СРПП відділення поліції №1 Кам`янського РУП старшим лейтенантом поліції Івановим В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 180478 за порушення п. 24.3 ПДР, відповідно до якої ОСОБА_1 , будучи кандидатом у водії, проходила навчання з практичної підготовки водіїв транспортних засобів та керувала спеціалізованим учбовим автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний маркуванням та написами з порушенням вимог ДСТУ 3849:2018, а саме: відсутні написи «Учбовий» та наліпки «У» на автомобілі, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Накладено стягнення у сумі 340.00 грн.

Позивач вважає таку постанову незаконною та не обґрунтованою. Зауважила, що вона, як учениця не має посвідчення на право керування транспортним засобом і не є водієм. Інструктор ОСОБА_2 , виконує функції інструктора-водія під час навчання ОСОБА_1 , тож саме він є водієм у відповідності до п. 1.10 ПДР. Факт присутності інструктора встановлений самим інспектором СРПП ВП №1 Кам`янського РУП старшим лейтенантом поліції Івановим В.М. Крім того, позивач не має жодного відношення до правильності встановлених на учбовий транспортний засіб розпізнавальних знаків і написів, оскільки вона не є власником або орендарем такого транспортного засобу.

Вважає, що відповідач виніс постанову із істотним порушенням її прав та правових гарантій.

Виходячи з зазначеного, винесена Постанова від 17 серпня 2023 року є необґрунтованою. В ній відсутні будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а тому вищезазначена Постанова підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач не з`явилася, її представник - адвокат Окорський В.В. надав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач інспектор СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Іванов В.М. в судові засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області в судові засідання не прибув, будучи повідомленим належним чином, направив відзив на позовну заяву, просив розглядати справу без участі представника Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області. У відзиві на позовну заяву зазначив, що 17.08.2023 інспектором поліції Івановим В.М. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства. Зауважив, що у ДСТУ 3849:2018 визначено, що учбовий легковий транспортний засіб, зокрема повинен мати написи «Учбовий» на передніх дверях авто та написані букви «У» на капоті та багажнику автомобіля. Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тож, у діях позивача, на думку представника відповідача, вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вивчивши доводи позивача, відзив представника відповідача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 180478 від 17 серпня 2023 року, складеною інспектором СРПП відділення поліції №1 Кам`янського РУП старшим лейтенантом поліції Івановим В.М. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 17 серпня 2023 року о 14 год. 40 хв. на Єлізаветівському шосе в м. Кам`янське, ОСОБА_1 будучи кандидатом у водії керувала автомобілем Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаний маркуванням та написами з порушенням вимог ДСТУ 3849:2018, а саме відсутність написів «Учбовий» та наліпки «У» на автомобілі, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. До порушника застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340.00 грн. (арк. с. 3).

Відповідно до копії договору на підготовку водіїв транспортних засобів категорії «В» від 06.07.2023, за яким «Автошкола Проспект» прийняла на себе зобов`язання за рахунок коштів слухача ( ОСОБА_1 ) здійснювати навчання з практичної підготовки водіїв транспортних засобів згідно типової навчальної програми, а слухач зобов`язується пройти курс навчання згідно навчальної програми і оплатити послуги автошколи. Навчання з практичної підготовки водіїв транспортних засобів здійснюється відповідно до навчальної програми та графіку водіння занять розробленого в Автошколі (арк. с. 6-7).

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.п. 1,3,8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Тож, ч. 1 ст. 121 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за такі дії, як керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

При цьому, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п.1.10 ПДР)

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а)посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб, що передбачено п. 2.1 ПДР.

У п. 24.5. ПДР чітко визначено, що навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Тож, враховуючи викладене, з досліджених в судовому засіданні матеріалів, суд не вбачає доказів того, що позивач виконував функції водія під час руху транспортного засобу, коли на нього було складено спірну постанову.

Позивачем та його представником оскаржується факт винесення постанови саме на ученицю ОСОБА_1 , оскільки, вона не є водієм відповідно до законодавства та згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями) у п. 27 вказує, що водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водїїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Оскільки учениця ОСОБА_1 не має посвідчення на право керування транспортним засобом та під час зупинки автомобіля 17.08.2023 року проходила навчання з практичної підготовки водіїв транспортних засобів, тому вона не є в розумінні законодавства водієм, у зв`язку з чим інструктор ОСОБА_2 , виконуючи функції інструктора-водія під час навчання ОСОБА_1 був водієм відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, та саме на нього інспектор патрульної поліції повинен був скласти постанову про адміністративне правопорушення.

Факт наявності інструктора встановлений інспектором СРПП відділення поліції № 1 Кам`янського РУП старшим лейтенантом поліції Івановим Василем Михайловичем, про що зроблено запис у постанові серії БАБ №180478.

Поданий представником відповідача суду відзив не містить жодного заперечення стосовно заявлених по суті вимог, не спростовує обставини справи та наявні правопорушення зі сторони інспектора патрульної поліції щодо визначеності належного винуватця скоєного правопорушення.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У рішенні від 31.07.2008 року по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень. При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення нею правопорушення, наголошуючи на тому, що учень ОСОБА_1 не є водієм та не має будь-якого відношення до маркування учбового транспорту.

При цьому, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Так, у ч.3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тож, на основі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваних постанов у справах про адміністративні правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, тож з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 536,80 грн., який підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121, 245, 247, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 3, 5, 9, 73-77, 139, 162, 241-246, 250, 255, 257, 268, 269, 271, 286, 293КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20А, Інспектора СРПП ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Іванова Василя Михайловича, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Харківська, буд. 59 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАБ № 180478 від 17.08.2023 року складену інспектором СРПП ВП №1 Кам`янського РУП старшим лейтенантом поліції Івановим Василем Михайловичем про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та провадження в справі закрити в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області (Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Юрченко