Справа № 280/7336/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/7336/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року (суддя Чернова Ж.М., м. Запоріжжя, повний текст ухвали складено 12.09.2023 року) в адміністративній справі №280/7336/23 за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С., третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов,-

в с т а н о в и в:

05.09.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач), звернулась до суду з позовом до державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. (далі по тексту відповідач), третя особа: ОСОБА_2 , в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 70683680 (постанова про накладення штрафу від 21.08.2023 №70683680); визнати протиправною та скасувати постанову ЗВП № 70848119 від 22.05.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем, у частині звернення стягнення на доходи боржника у сумі 3400 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С., третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов, в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу постановлену державним виконавцем Рибалко О.С. Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 70683680 (постанова про накладення штрафу від 21.08.2023 №70683680); позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С., третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов - повернуто в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови ЗВП № 70848119 від 22.05.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Рибалко О.С. Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у частині звернення стягнення на доходи боржника у сумі 3400 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вважає, що заявлені нею позовні вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства. Даний спір є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, тобто оскаржується виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень - державного виконавця, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а саме неправомірне стягнення виконавчого збору без здійснення жодних дій державним виконавцем по виконанню рішення суду, тому що нею це було зроблено самостійно. Апелянт вказувала, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно- правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. У ч. 2 статті 74 Закону зазначено, що «рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про накладення штрафу, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом». Спори, пов`язані зі стягненням штрафу, розглядаються у порядку адміністративного судочинства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження у частині позовних вимог та повертаючи позовну заяву у частині позовних вимог, виходив з того, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема, на спори фізичних та юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства. Як вбачається з позовної заяви, підставою виникнення спірних правовідносин стало винесення державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Рибалко О.С. постанови про накладення штрафу від 21.08.2023 у виконавчому провадженні №70683680 з примусового виконання виконавчого листа №333/7631/21, виданого 16.09.2022 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за результатами розгляду цивільної справи, в якій позивач була стороною (відповідачем), та відповідно, є боржником у виконавчому провадженні. При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Суд першої інстанції вказував, що спір щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного чи приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі за правилами цивільного судочинства, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, і його потрібно розглядати в порядку цивільного судочинства. Суд першої інстанції вказував, що наявні підстави для повернення позовної заяви в частині позовних вимог, а саме щодо визнання протиправною та скасування постанови ЗВП №70848119 від 22.05.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Рибалко О.С. Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у частині звернення стягнення на доходи боржника у сумі 3400 грн. До Запорізького окружного адміністративного ОСОБА_1 подано позовну заяву, якій присвоєно номер №280/7335/23, зазначений позов звернуто до одного самого відповідача з позовними вимогами, зокрема, про визнання протиправною та скасування постанови ЗВП № 70848119 від 22 травня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Рибалко О.С. Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у частині звернення стягнення на доходи боржника у сумі 3400 грн.

Отже, як встановлено матеріалами справи, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року у справі № 331/7631/21 встановлено бабусі та дідусю графік спілкування з онуком, один раз на місяць третя субота з 10:00 до 18:00 годин неділі з ночівлею онука за місцем проживання баби та діда; щосереди з 16:00 до 20:00 години з можливістю забирати онука з дитячого садочка; протягом п`яти днів літнього відпочинку з можливістю за бажанням дитини відвідувати місця проживання бабусі та дідуся; зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкод у вихованні онука. Постановою Запорізького апеляційного суду від 29.11.2022 року у справі № 333/7631/21 рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2022 року залишено без змін.

16.09.2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя Ткач В.І. видано виконавчі листи по справі № 333/7631/21, які звернуто до примусового виконання.

Встановлено, що 26.10.2022 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70162175, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також постанову про стягнення виконавчого збору.

Встановлено, що 22.05.2023 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову № ВП 70848119 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , вирішено здійснювати відрахування із сум доходів боржника.

16.08.2023 року державним виконавцем складено акт про невиконання ОСОБА_1 вимоги державного виконавця від 10.08.2023 року щодо виконання рішення суду №333/7631/21. Згідно акту державного виконавця від 16.08.2023 року боржником не виконується рішення суду, у зв`язку з чим на боржника накладається штраф.

Постановою від 21.08.2023 року № ВП 70683680 державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вирішено за невиконання боржником рішення суду, накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн.

ОСОБА_1 не погоджується з стягненням з неї штрафу та здійснення відрахування із сум доходів.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 20 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів вказує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

«Право на суд» яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01 березня 2002 року).

Рішенням ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року передбачено, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду.

Слід зазначити, що суду при прийнятті позову необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Не дивлячись на те, що норма ст. 447 ЦПК України передбачає подання скарги на рішення, дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу, сторонами виконавчого провадження, профільна норма Закону України «Про виконавче провадження» розтлумачує можливість подання скарги на рішення, дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення - іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У контексті тлумачення вищевказаної норми, Верховний Суд у постанові від 09.06.2021 року у справі № 359/3185/13-ц вказував, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у рішенні від 30.01.2020 року у справі № 640/10624/19 вказував, що імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Оскаржуючи постанову про стягнення виконавчого збору, позивач не погоджується з діями суб`єкта владних повноважень щодо реалізації ним своєї власної управлінської функції щодо накладання штрафу при примусовому виконанні виконавчого листа, де держава виступає стягувачам.

У даному випадку, виникли правовідносини щодо реалізації державним виконавцем своїх повноважень щодо винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду, які не пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів боржника у виконавчому провадженні.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року у справі №127/9870/16-ц, від 17.10.2018 року у справі №826/5195/17, від 03.06.2020 року у справі №552/1697/19, від 20.05.2020 року у справі №0340/1792/18 та від 04.03.2020 року у справі №682/3112/18 сформовано правовий висновок, відповідно до якого юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця, зокрема про накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18, зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі № 2610/27695/2012, викладено правовий висновок, що поняття штрафу, вжите у частині другій статті 74 Закону, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, і його стягнення проводиться на користь держави, тому вимоги щодо оскарження підстав накладення таких штрафів розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Постановою від 21.08.2023 року № ВП 70683680 державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вирішено за невиконання боржником рішення суду, накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь держави. Виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виведено у окреме виконавче провадження, відмінне від виконавчого провадження у цивільній справі щодо виконання рішення суду у межах цивільного судочинства. Стягувачам суми штрафу є держава.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій і накладення штрафу, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції керується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 року у справі № 823/359/18, від 05.06.2019 року, у справі № 676/5081/16-ц, від 25.08.2021 року у справі № 760/16859/19, від 30.11.2022 року у справі № 640/14282/19.

Суд першої інстанції не вірно визначив підсудність спору, заявлений позов у частині оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на невірність визначення підсудності спору, помилково відмовлено у відкритті провадження у справі у частині позовних вимог.

Натомість, судом встановлено, що 07.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С., третя особа ОСОБА_3 в якій просила суд визнати протиправною та скасувати постанову ЗВП № 70848119 від 22 травня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Рибалко О.С. Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у частині звернення стягнення на доходи боржника у сумі 3400 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28.09.2023 року відкрито провадження у справі з розгляду позову ОСОБА_1 у тому числі у частині про визнання протиправною та скасування постанови ЗВП № 70848119 від 22.05.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Рибалко О.С. Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у частині звернення стягнення на доходи боржника у сумі 3400 грн.

На момент повернення позовної заяви (12.09.2023 року) у частині позовних вимог, у Запорізькому окружному адміністративному суді перебувала позовна заява до цього самого відповідача з тим самим предметом (в частині) та з однакових підстав, та щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Згідно п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Судом першої інстанції вірно повернуто позовну заяву у частині, адже щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування постанову ЗВП № 70848119 від 22.05.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену державним виконавцем Рибалко О.С. Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у частині звернення стягнення на доходи боржника у сумі 3400 грн. не було відкрито провадження у справі. Таку позовну вимогу заявлено у різних позовах одночасно.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду слід скасувати у частині та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду у частині позовних вимог.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року у справі №280/7336/23 скасувати у частині відмови у відкритті провадження щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 70683680 (постанова про накладення штрафу від 21.08.2023 №70683680), та у цій частині справу № 280/7336/23 направити для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.

У іншій частині ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року у справі №280/7336/23 залишити без змін.

Постанова суду Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова