Справа № 160/8808/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 грудня 2023 рокуСправа №160/8808/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення від 02.09.2020 року по справі № 160/8808/20, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати звіт про виконання судового рішення, яке Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив 02.09.2020 року у 10-денний строк з моменту иотримання відповідної ухвали суду, зокрема щодо не включення в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувача в АТ «ОЩАДБАНК» Філія Дніпропетровське обласне управління на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 77241,50 гривень на підставі рішення, яке Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив 02.09.2020 відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 року заяву призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (письмовому провадженні) без виклику учасників справи.

При вирішенні клопотання (заяви) про встановлення контролю за виконанням судового рішення суд виходить з наступного.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8808/20 від 02.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % від сум грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90 % від сум грошового забезпечення згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-УІІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХIІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01 січня 2016 року з врахуванням проведених раніше виплат.

В іншій частині вимог позову відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року набрало законної сили 03.10.2020 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №160/8808/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2021 - залишено без змін.

У вказаній поставі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження», а у суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зазначеній нормі відповідають також і положення п. 1 ч. 6 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до вимог ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного видно, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8808/20 від 02.09.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провело перерахунок пенсії позивача та нарахувало доплату за період з 01.01.2016 по 31.10.2020 у розмірі 77241,50 грн. Доплату на виконання суду, винесеного на користь ОСОБА_1 , в розмірі 77241,50 грн буде здійснено після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету в порядку черговості надходження рішень.

Вказані відомості підтверджено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 31.05.2022 року.

Водночас, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2022 року зазначено, що позивачем не вичерпано загальний порядок виконання судового рішення, визначений Законом України «Про виконавче провадження», а у суду відсутні докази того, що загальний порядок виконання судового рішення не призведе до очікуваного результату.

При цьому, суду не надано жодного доказу того, що позивачем було вчинено будь-які дії в частині з?сування обставин щодо подальшого виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі № 160/8808/20, після травня 2022 року. Доказів завершення виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду, до клопотання про встановлення судового контролю, також не надано.

Водночас, застосування інституту судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічні висновки містить додаткова постанова Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а.

Крім того, згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 року у справі № 640/13988/19 у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження, що полягає у сукупності дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 цього Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Таким чином, спонукання чи примус відповідача до фактичного виконання рішення можливі, зокрема, в порядку, передбаченому статями 287, 382 та 383 КАС України, однак станом на час постановлення цієї ухвали, суд позбавлений можливості вживати заходи судового контролю, передбачені статтею 382 КАС України.

З поданої позивачем заяви не вбачається, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату. Доказів завершення без виконання виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у цій справі не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/8808/20.

Керуючись ст.ст. 248, 250, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 160/8808/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна