Справа № 300/8872/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2024-01-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"01" січня 2024 р. Справа № 300/8872/23
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 25.12.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якій просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення з 01.03.2022 виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до призначеної позивачу пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (надалі, також - Постанова №713);
- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн до призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Постанови №713 з 01.03.2022.
Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву від 18.12.2023 про поновлення пропущеного строку звернення до суду. У своїй заяві позивач зазначає про збільшення розміру його пенсії після виконання у лютому 2022 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №300/7062/21, у зв`язку з чим йому не було відомо та він не міг припустити про припинення щомісячної доплати згідно Постанови №713. Вказує, що про можливе порушення своїх прав дізнався у другій половині липня 2023 від інших пенсіонерів Міністерства оборони України. При цьому зазначає, що достовірно про припинення виплати спірної доплати йому стало відомо тільки з відповіді ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. Вважає неможливим обмеження шестимісячним строком звернення до суду щодо виплати пенсії, так і її частини, в спірному випадку щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, встановленої згідно Постанови №713. Зважаючи на викладене, просив поновити пропущений строк.
Пунктами 3 та 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Також суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, Суд наголосив на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Зазначена позиція підтримана Верховним Судом і в постанові від 15.09.2023 у справі №1340/5990/18.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що ОСОБА_1 просить суд зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату з 01.03.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що при проведенні перерахунку його пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №300/7062/21 відповідачем в лютому 2022 року здійснено перерахунок пенсії без врахування щомісячної доплати 2000,00 грн відповідно до Постанови №713.

Однак до суду із цим позовом позивач звернувся лише 21.12.2023, направивши позовну заяву поштовим зв`язком на адресу суду. Отже позивач пропустив встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами за період, що передує цьому строку (тобто, за період з 01.03.2022 по 20.06.2023).

Суд наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, внаслідок чого, в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує.

Також суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача від 25.10.2023 у відповідь на його заяву від 03.08.2023 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав у відповідній частині вимог, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірному випадку. Позивач щомісячно отримував пенсійні платежі, а тому в будь-якому разі її розмір був відомий позивачу. До того ж, позивач мав об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено той чи інший перерахунок пенсії, з яких складових вона складається, як обрахована, зокрема і щодо питання отримання/неотримання щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713.

У своїй заяві про поновлення пропущеного строку позивач покликається на норми статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (надалі, також - Закон №2262-XII), яка регулює питання строків перерахунку призначених пенсій.

Із цього приводу суд зазначає, що частинами 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, вказана норма регулює питання проведення перерахунку пенсії за минулий час у зв`язку з непроведенням такого перерахунку, зокрема, з вини органів Пенсійного фонду України.

Однак спірна доплата не є складовою грошового забезпечення, тобто не належить ні до основних, ні до додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи те, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку пенсії та те, що наведена норма врегульовує питання строків перерахунку пенсії, а не строків, передбачених статтею 122 КАС України, частина 3 статті 51 Закону №2262-XII не може бути застосована при розгляді питання строків звернення до суду. Відтак, покликання позивача на статтю 51 Закону №2262-XII є помилковими.

Суд наголошує, що відносини з приводу призначення, обчислення, нарахування і виплати доплати у порядку Постанови №713 не підпадають під дію частини 3 статті 51 Закону №2262-XII, оскільки доплата за Постановою №713 має іншу правову природу, суть та механізм призначення, обчислюється безвідносно до зміни розмірів видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.

Спір у цій справі виник щодо невиплати доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, на підставі Постанови №713, а не щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ.

З огляду на зазначене, вказані позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовними вимогами за період з 01.03.2022 по 20.06.2023 є неповажними.

Позивачем не надано інших належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено інших поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Отже, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення з 01.03.2022 по 20.06.2023 виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 та зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 з 01.03.2022 по 20.06.2023 та належним чином не обґрунтовано поважність причин такого пропуску.

Враховуючи наведене та з огляду на приписи статті 123, частини 6 статті 161 КАС України, наявні процесуальні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами та надання доказів наявності поважних причин пропуску такого строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статями 161, 169, 171 та 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними, наведені у заяві від 18.12.2023 про поновлення пропущеного строку звернення до суду, причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 по 20.06.2023.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом:

- подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду із зазначенням причин пропуску строку, відмінних від тих, які наведенні позивачем у заяві від 18.12.2023 про поновлення пропущеного строку звернення до суду, разом з доказами поважності причин його пропуску в частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення з 01.03.2022 по 20.06.2023 виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 та зобов`язання нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713 з 01.03.2022 по 20.06.2023.

У разі неможливості долучення певних доказів, повідомити про причини неможливості подання таких доказів.

Роз`яснити, що в разі бездіяльності щодо усунення недоліків у вище зазначений строк, позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.