Справа № 560/17974/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

29 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.01.2023 у призначенні пенсії за віком, відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу періоди: 1) навчання з 25.12.1979 по 11.06.1980 на курсах підготовки водіїв-професіоналів при Старокостянтинівській автошколі Славутського об`єднання; 2) трудової діяльності з 01.01.1992 по 31.01.1998 в російській федерації згідно записів трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , заповненої 01.03.1983 та відповідних підтверджуючих документів.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити повторний розгляд заяви про призначення пенсії за віком від 31.08.2022, з урахуванням рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2022 у справі №686/20575/22.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.01.2023 у призначенні пенсії відмовлено, посилаючись на відсутність необхідного страхового стажу від 19 до 29 років. Зокрема, у рішенні зазначено, що до страхового стажу не враховано періоди: навчання з 25.12.1979 по 11.06.1980 згідно свідоцтва № НОМЕР_2 та архівної довідки №П-658 від 22.08.2019, оскільки відсутня інформація про здобуту спеціальність або встановлення кваліфікації; трудової діяльності з 01.01.1992 по 31.01.1998, згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3 , заповненої 01.03.1983, оскільки з 01.01.2023 РФ в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Ухвалою суду від 01.11.2023 відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало до суду відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 складає 15 років 10 місяців 15 днів,що недостатньо для призначення пенсії за віком.

Крім цього, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2022 року у справі №686/20575/22 (набрало законної сили 13.01.2023), яким встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_4 від 26.07.1977 та трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 01.03.1983 ОСОБА_1 , позивачем до заяви від 20.01.2023 про призначення пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІV не надавалось. Тому при прийнятті рішення головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком таке рішення не враховувалось.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відзив на позовну заяву не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

18.07.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

27.07.2022 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком , про що позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.08.2022.

31.08.2022 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.09.2022 у призначенні пенсії було відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки до стажу не було зараховано періоди : навчання з 25.12.1979 по 11.06.1980 оскільки відсутня інформація про встановлення кваліфікації; період роботи з 01.03.1983 по 31.01.1998 відповідно до довідок про заробітну плату, оскільки в довідках відсутня інформація про дату народження; та періоди відповідно до трудових книжок НОМЕР_5 від 26.07.1977 та НОМЕР_6 від 01.03.1983, оскільки дата народження не відповідає паспортним даним.

29.09.2022 позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому Трудової книжки та Трудової книжки колгоспника. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2022 по справі №686/20575/22 позов задоволено.

20.01.2023 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком, з врахуванням рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2022.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.01.2023 року у призначенні пенсії було відмовлено, посилаючись на відсутність необхідного страхового стажу від 19 до 29 років. Зазначено , що страховий стаж становить 15 років 10 місяців 15 днів.

В рішенні зазначено, що до страхового стажу не було зараховано:

- період навчання з 25.12.1979 по 11.06.1980 згідно свідоцтва №111474 та архівної довідки №П-658 від 22.08.2019, оскільки відсутня інформація про здобуту спеціальність або встановлення кваліфікації ;

- трудової діяльності з 01.01.1992 по 31.01.1998, згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , заповненої 01.03.1983, оскільки з 01.01.2023 РФ в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22.09.2023 позивача повідомлено про прийняте рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно матеріалів справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.01.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки за наданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 25.12.1979 по 11.06.1980 згідно свідоцтва №111474 та архівної довідки №П-658 від 22.08.2019, у зв`язку з відсутністю інформації про встановлення кваліфікації.

На підтвердження періоду навчання на курсах підготовки водіїв-професіоналів при Старокостянтинівській автошколі Славутського об`єднання з 25.12.1979 по 11.07.1980 позивачем надано копію Свідоцтва № НОМЕР_2 (згідно якого позивач з 25.12.1979 році по 11.07.1980 навчався по програмі підготовки водія транспортних засобів категорії ВС) та посвідчення водія, а також архівний витяг №П-658 від 22.08.2019.

Також, суд враховує, що навчання позивача додатково пiдтверджує надана останнім суду копія трудової книжки серії трудовій НОМЕР_4 , в якій міститься запис №5 від 25.12.1979 про прийняття курсанта на підготовку водіїв-професіоналів при Старокостянтинівській автошколі Славутського об`єднання та запис №6 від 11.07.1980 про виключення в зв`язку з закінченням курсів підготовки водіїв-професіоналів.

Отже, з наданих позивачем документів можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.

В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації навчального закладу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах, про що зроблений відповідний висновок Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17.

Отже, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду навчання позивача до страхового стажу у зв`язку з відсутністю інформації про здобуту спеціальність або встановлення кваліфікації, є безпідставними.

Тому суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду навчання з 25.12.1979 по 11.07.1980 (а не 11.06.1980, як помилково вказує позивач).

Крім цього, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.01.2023 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки за наданими документами до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 01.01.1992 по 31.01.1998, згідно трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , заповненої 01.03.1983, оскільки до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31 грудня 1991 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у листі-повідомленні від 22.09.2023 додатково зазначило, що з 01.01.2023 року РФ в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Щодо аргументів пенсійного органу про те, до страхового стажу період роботи з 01.01.1992 по 31.01.1998 не зараховується, оскільки, зокрема, з 01.01.2023 року РФ в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

13 березня 1992 України стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від (надалі також - Угода від 13.03.1992).

29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Отже, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в РФ, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).

При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Згідно записів трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , заповненої 01.03.1983 та архівною довідкою від 14.10.2019 №П-416 російської федерації, яку було надано на запит органів ПФУ, судом встановлено, що в період з січня 1991 року по січень 1998 року позивач працював в колгоспі «Орловське».

Таким чином, позивачем подано документи для підтвердження стажу його роботи на території іншої держави - російської федерації, при цьому такий стаж підлягає визнанню на території України відповідно до вищевказаних міжнародних договорів.

При цьому, доводи відповідача щодо неможливості зарахування до страхового стажу позивача вищевказані періоди роботи в російській федерації з огляду на те, що російська федерація припинила участь російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 суд вважає необґрунтованими, оскільки 01.01.2023 російська федерація припинила участь у вказаній Угоді, натомість у спірні періоди роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що пенсійним органом протиправно відмовлено у призначенні пенсії, не зарахувавши до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 25.12.1979 по 11.07.1980 та період роботи з 01.01.1992 по 31.01.1998 у колгоспі «Орловське» на території російської федерації. З урахуванням цих періодів стажу у позивача наявний достатній стаж (більше 20 років) для призначення пенсії.

Також суд звертає увагу на помилковість доводів відповідача про те, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2022 року у справі №686/20575/22 (набрало законної сили 13.01.2023), яким встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_4 від 26.07.1977 та трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 від 01.03.1983 ОСОБА_1 , позивачем до заяви від 20.01.2023 про призначення пенсії за віком згідно Закону № 1058-ІV не надавалось. Оскільки розписка-повідомлення про перелік прийнятих 20.01.2023 документів містить інформацію про таке рішення під номером 15.

За таких обставин оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №22 від 27.01.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням цього періоду стажу, та самостійно визначеного пенсійним органом, в сукупності стаж позивача достатній для призначення пенсії. Також позивач досягнув необхідного для призначення пенсії віку.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і не зобов`язувати відповідача здійснити повторний розгляд заяви про призначення пенсії за віком, а зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за віком.

Частиною 1 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач вперше звернувся до пенсійного органу 18.07.2022 року з заявою про призначення пенсії, повторно звернувся 31.08.2022. Однак, оскільки прийняті пенсійними органами рішення за такими заявами не були оскаржені та є чинними, підстави для призначення пенсії за такими заявами відсутні.

Аналогічно, підстав для здійснення повторного розгляду заяви позивача від 31.08.2022 немає, оскільки прийняте за результатом розгляду такої заяви рішення не оскаржувалось та є чинним.

Як наслідок, пенсію слід призначити з дати звернення 20.01.2023, за результатами якого прийняте оскаржуване рішення, яке судом визнається протиправним та скасовується.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Враховуючи, що рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії приймало Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області, то на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №22 від 27 січня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 25 грудня 1979 року по 11 липня 1980 року та трудової діяльності з 01 січня 1992 року по 31 січня 1998 року та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.01.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 29 грудня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83,м. Одеса,Одеська обл., Одеський р-н,65012 , код ЄДРПОУ - 20987385)

Головуючий суддя Д.А. Божук