Справа № 200/7555/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 грудня 2023 року Справа №200/7555/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Джеремін" (адреса Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, проспект Запорізький, б. 40а, кв. 5) до Відповідача 1 Головне управління ДПС у Вінницькій області (адреса 21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ), Відповідача 2 Державна податкова служба України (адреса 04053, м Київ, Львівська пл., 8 ) про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Джеремін" звернулось з позовом ГУ ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність відповідача 1 щодо несвоєчасного виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, та неприйняття рішення відносно реєстрації податкових накладних протиправною;

- зобов`язати відповідача 2 зареєструвати податкові накладні ПН № 12 від 06.10.2020 та ПН № 13 від 21.10.2020 датою їх отримання.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам ст.160, 161 КАС України з огляду на таке.

Позивачем всупереч вимогам ч.1 ст.161 КАС України не додано до позовної заяви додатків для суду доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

При цьому, у позовної заяви позивач вказує, що відповідач 1 не прийняв рішення щодо реєстрації податкових накладних, реєстрація яких зупинена: відповідач 2 не зареєстрував податкові накладні. Відповідач 2 приймав участь при адміністративному оскарженні рішень про віднесення позивача до ризикових платників та відмовив у задоволені відповідної скарги, чим взяв на себе відповідальність за протиправне зупинення реєстрації податкових накладних. У зв`язку з тим, що всі рішення відповідача про віднесення позивача до ризикових платників податку визнані протиправними та скасовані відсутні жодні підстави для віднесення позивача до ризикових платників податку та відсутні жодні підстави для неприйняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, реєстрація яких зупинена.

Також стверджує, що Рішенням суду по справі № 200/10825/21 від 15.04.2021 скасовані всі існуючи до сьогодні рішення відповідача про віднесення позивача до платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

У той же час, до позовної заяви не подано доказів адміністративного оскарження рішень про віднесення позивача до ризикових платників, крім того, представником позивача не надано копію рішенням суду по справі № 200/10825/21 від 15.04.2021.

Суд зазначає, що за змістом ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-6 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За приписами ч.1-3 ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Ч.9 ст.79 КАС України визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У п.30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи Щодо якості судових рішень міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції справедливого судового розгляду у розумінні п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття право на справедливий суд, що гарантоване Конвенцією.

Принцип змагальності судового провадження охоплює собою, крім можливості подавати власні докази, також право особи на ефективну участь, а саме знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість подавати свої заперечення та зауваження щодо них.

У зв`язку з цим, позивачу необхідно надати додатки до позовної заяви (докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги) для суду, а саме докази адміністративного оскарження рішень про віднесення позивача до ризикових платників, копію рішенням суду по справі № 200/10825/21 від 15.04.2021.

Також, згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011(зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-IX установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року - 2684 гривні. Абз.2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Така правова позиція викладена, зокрема в Довідці про аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, затвердженій Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 №2.

При цьому, суд вбачає за доцільне зауважити про те, що такі вимоги мають бути пов`язані одна з одною.

Позивачем оскаржені бездіяльність щодо не реєстрації двох податкових накладних ПН № 12 від 06.10.2020 та ПН № 13 від 21.10.2020. Отже, при зверненні до суду із вказаними вимогами позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 5368,00 грн. (2684,00 грн. х 2).

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судом встановлено, що позивачем, при поданні позовної заяви, сплачено судового збору у розмірі 2147,00 грн. Отже, позивачеві необхідно подати до суду докази сплати судового збору у розмірі 2147,00 грн. (2684 грн.* 0,8).

Крім того, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Положеннями ч.1 ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 14.02.2023 у справі № 260/2362/22 зазначив, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 600/6782/21-а зазначив, що установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Предметом спору є визнання протиправної бездіяльності відповідача 1 щодо зупинення реєстрації податкових накладних ПН № 12 від 06.10.2020 та ПН № 13 від 21.10.2020.

Позивач вказує, що у відповідача 1 для реєстрації знаходиться податкова накладна № 12 від 16.10.2020 та податкова накладна № 13 від 21.10.2020 у статусі документ прийнято, реєстрація зупинена. Причиною зупинення зазначено, що платник податку, яким подано документ для реєстрації, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів.

Однак до суду позивач звернувся лише 26.12.2023.

Отже, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду із зазначеними позовними вимогами позивач не подав жодних доказів, які надавали б підстави вважати причини поважними, як і не подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зазначає, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 липня 2020 року по справі № 826/3794/17.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності його пропуску.

Згідно з ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Джеремін" (адреса Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, проспект Запорізький, б. 40а, кв. 5) до Відповідача 1 Головне управління ДПС у Вінницькій області (адреса 21000, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ), Відповідача 2 Державна податкова служба України (адреса 04053, м Київ, Львівська пл., 8 ) про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- доказу доплати судового збору у розмірі 2147,00 грн. за подання позову за наступними реквізитами: рахунок UA4005658, отримувач Донецьке ГУК/ Слов`янська МТГ/22030101, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: 101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку в паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа) або обґрунтованого клопотання про відстрочення сплати судового збору з доказами майнового стану сторони;

- надання належним чином завірених копій документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме доказів адміністративного оскарження рішень про віднесення позивача до ризикових платників, копію рішенням суду по справі № 200/10825/21 від 15.04.2021.

- надання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя І.В. Шинкарьова