Справа № 520/4650/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. Справа № 520/4650/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 24.04.23 по справі № 520/4650/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2022/000421/2 від 27.12.2022, яким збільшено розмір митних платежів на суму 901 001,08 грн. (дев`ятсот одну тисячу одну грн. 08 коп.); визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807200/2022/000240 від 27.12.2022.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не було досліджено факт порушення відповідачем порядку визначення митної вартості, процедури проведення консультацій, а наданий відповідачем запит щодо додаткових документів не відповідав вимогам Митного кодексу України, був формального характеру без дослідження поданих позивачем документів. Обґрунтування неприйняття митної вартості відповідач вказав лише в Рішенні про коригування митної вартості, чим самим лишив позивача можливості надавати пояснення та документи в процесі визначення митної вартості Товару. Також вказує, що запит відповідача не містив інформації стосовно того, які вартісні показники або числові показники митної вартості Товару не підтверджені, не було вказано конкретні документи, розбіжності або невідповідності в поданих позивачем до митного оформлення документах, відповідач чітко не зазначив обставини, котрі викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та не обґрунтував необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Крім того зазначає, що відповідачем незаконно застосовано порядок визначення митної вартості відповідно до ст. 64 Митного Кодексу України, і безпідставно визначено вартість Товару з застосуванням резервного (шостого методу). Також звернув увагу, що суд першої інстанції не прийняв до уваги подані позивачем документи до ЕМД №22UA59U5 [графа 44]. Одночасно, вказав, що відповідач у своєму запиті від 23.12.2022 посилався виключно на лист ДМСУ від 08.10.2010 №11/2-10.16/11627 -еп, який не є нормативно-правовим документом.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Також вказав, що митний орган не може обмежувати право декларанта на подачу документів, які підтверджують заявлену ним митну вартість товарів конкретно зазначивши про необхідність подачі тих чи інших додаткових документів, оскільки обов`язок доведення митної вартості товару лежить на декларантові. Тому, декларанту у направленому електронному повідомленні митницею викладені вимоги ч. 3 ст.53 Митного Кодексу України із зазначенням права декларанта за власним бажанням надати наявні у нього додаткові документи. Встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України. Для підтвердження правомірності своїх дій при визначенні митної вартості товару Харківська митниця надала в якості доказів до відзиву, аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби щодо рівня митної вартості подібних товарів за фактами митних оформлень митницями, де вказані подібні (аналогічні товари), саме із таким кодом товару, як і у позивача, із схожими характеристиками, властивостями та призначенням, які виконують однакові функції. Крім того, Харківська митниця вважає, що суд першої інстанції вірно встановив всі обставини справи та дав вірну правову оцінку розбіжностям в документах на транспортне перевезення.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційних скарг рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судовим розглядом встановлено, що 23.12.2022 ТОВ «НВО Ю БІ СІ- ПРОМО» (код 33119392) подано до митного контролю та митного оформлення електронну митну декларацію (далі-МД): № 22UА59U5 на товари (Тканина вибілена, полотняного переплетення, щільністю 200 (+/-5) г/м.кв., виготовлена з комплексних текстурованих ниток поліефіру (100 160 (+/-3) см (з урахуванням %), загальна ширина пругів)-150090 п.м. Для власних виробничих потреб. Використовується для виробництва тентів вуличних парасоль та пальмір для кафе та ресторанів. Торговельна марка: немає даних Виробник: "ВRІТА INDUSTRIAL. СО., LTD" Країна виробництва: СN) в рамках зовнішньоекономічної угоди купівлі-продажу товару. (т. 1 а.с. 28-29)

У графі 44 ЕМД № 22UА59U5 декларантом зазначені наступні документи: за кодом « 0271» пакін- лист №б/н від 21.10.2022; за кодом « 0380» - інвойс №2022-1021 від 21.10.2022; за кодом « 0705» - коносамент № SZHSE22100233 від 25.10.2022; за кодом « 0730» - автотранспортна накладна №625 від 12.12.2022; за кодом « 0861» - сертифікат про походження товару №22С4401А0802/10039 від 25.10.2022;за кодом « 0862» - декларація про походження товару № 2022-1021 від 21.10.2022;за кодом « 1503» - рішення про визначення коду товару № КТ-UА-2022 від 10.10.2022; за кодом « 1505» - висновки за результатами досліджень № -0095 від 07.10.2022;за кодом « 3001» - банківський платіжний документ № 431883958 від 03.11.2022;за кодом « 3004» - рахунок фактура про транспортно-експедиторські послуги №822 від 16.12.2022; за кодом « 3004» - інвойс морський фракт від 05.12.2022; за кодом « 3007» - довідка про транспортні витрати № 107 від 16.12.2022; за кодом « 3007» - довідка сертифікат № 83 від 16.12.2022; за кодом « 3014» - прайс-лист №б/н від 21.10.2022; за кодом « 3022» - сеrt. cert..ССРIT 224000В0/032032 від 26.10.2022; за кодом « 4103» - специфікація №5 від 19.08.2022; за кодом « 4104» - зовнішньоекономічний договір №15/12-1 від 15.12.2020; за кодом « 9000» - інші некласифіковані документи копія митної декларації попереднього оформлення UА807170/2021/065097 від 04.10.2021; за кодом « 9000» -технічний опис товару від 20.10.2022; за кодом « 9610» - копія митної декларації країни відправлення №03498318 від 21.10.2022. (а.с.28-29)

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №22UА59U5 від 23.12.2022 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодами: 103-1-( Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/ або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби. Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. Також, по зазначеній ЕМД спрацювали додаткові ризики, згенеровані АСАУР. А саме: 107-3 (Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД). Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів.

23.12.2022 Харківською митницею направлено повідомлення декларанту, в якому зазначено про необхідність надання додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» необхідне надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Також, було повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. (т. 1 а.с. 27)

У відповідь декларантом 27.12.2022-№б/н надіслано лист в якому вказано щодо неможливості на даний час надати додаткові документи, аніж ті, що були долучені до МД ВМД №22UА59U5 23.12.2022. (т.1 а.с. 25)

27.12.2022 Харківською митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись частиною 6 статті 54, статтями 53, 55, 57 - 64 Митного кодексу прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2022/000421/2 від 27.12.2022 за резервним методом. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься у ціновій базі ЄАІС про товари, митне оформлення яких вже здійснено на рівні 5,53 США/кг джерело №UА209230/2022/014247 від 28.11.2022. (т. 1 а.с. 21-22)

ТОВ «ТОВ «НВО Ю БІ СІ-ПРОМО» при випуску товарів у вільний обіг за ЕМД №22UА02U0 від 29.12.2022 скористалось правом, передбаченим частиною 7 статті 55 МК України, а саме, товари було випущено з забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених декларантом, та сумою митних платежів, обчислених митним органом, даний факт учасниками справи не заперечувався.

Митний орган не визнав заявлену декларантом митну вартість у зв`язку з тим, що документи, подані декларантом до митного оформлення, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності, а саме довідки щодо транспортних витрат надані від особи яка безпосередньо не транспортувала товар: довідка-сертифікат від 16.12.2022 №83 щодо морського фрахту видана від особи (АGТ Solution LTD), яка не транспортувала товар ( або невірно вказане найменування перевізника, який здійснював морський фрахт) виходячи з даного коносаменту SZHSE22100233 від 25.10.2022. В зазначеному коносаменті немає ніяких відміток і печаток, що цей документ перетинав митний кордон. Інвойс АGТ0132 від 05.12.2022, наданий від цього перевізника, містить номер коносаменту 1КТ712711, який відрізняється від номеру коносаменту SZHSE 22100233, який зазначений в ЕМД. Щодо транспортування вантажу від порту Констанція (Румунія) до митного кордону України (Орлівка) виходячи із наданих СМК №635 і №658 від 12.12.2022 перевізником товару є ТОВ КП «ТрансСервіс», хоча довідку про автодоставку контейнерів надає ТОВ «АГТ ЛТД» №107 від 16.12.2022, де також вказаний номер коносаменту, який відрізняється від номеру коносаменту, який надано позивачем для митного оформлення. Також, у довідці (сертифікаті) №83 від 16.12.2022 перевізника (АGТ Solution LTD), який здійснював доставку вантажу з порту Шанхаю (Китай) до порту Констанція (Румунія), також вказаний подвійний номер коносаменту, а саме 1КТ712711 (SZHSE 22100233).

Вказане, на думку митного органу, свідчить про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, у зв`язку з чим позивачеві було направлено запит на надання додаткових документів.

27.12.2022 Харківською митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2022/000421/2 від 27.12.2022 за резервним методом.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями та картками відмови, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості прийнятого Харківською митницею рішення про коригування митної вартості, та з наявності значних розбіжностей в поданих до митного органу позивачем документах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст.53 Митного кодексу України).

За правилами ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

При цьому, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (ч.2 ст.55 Митного кодексу України).

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 Митного кодексу України, відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.12 ст. 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.04.2021 у справі №260/695/19.

Відповідно до встановлених обставин справи підставою для витребування митним органом додаткових документів стало встановлення в ході перевірки розбіжностей.

Так, у результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС 5,53 дол. США/кг товару, задекларований рівень митної вартості 2,85 дол. США/кг.

До митного оформлення позивач надав декларацію країни відправлення №03498318 від 21.10.2022, однак заявлений в ній номер коносамента 1КТ71211, не співпадає з номером коносаменту SZHSE22100233 зазначений у митній декларації, яка була надана до митного контролю і митного оформлення 23.12.2022 ЕМД №22UA59U5.

Також позивачем не надано переклад та не здійснено верифікацію експортної митної декларації декларацію країни відправлення №03498318 від 21.10.2022, яка складена на китайській мові та подана до митного контролю без перекладу.

Сертифікат № cert.CCPIT 224000В0/032032 від 26.10.2022, який надав декларант до митного контролю разом з ЕМД №22UA59U5 від 23.12.2022 засвідчує дійсність лише інвойсу.

Листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп визначено, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР можуть використовуватися митними органами України як додаткова довідкова iнформацiя за умови верифiкацiї таких декларацiй та їх перекладiв на державну мову Українським нацiональним комітетом Мiжнародної торгової палати.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.02.2022 по справі №520/4051/19 "суд також враховує, що однією з підстав для прийняття оскаржуваних рішень слугувала відсутність перекладу митної декларації країни відправлення в зв`язку з чим відповідач не міг встановити відправника, одержувача товару, інші важливі відомості".

Крім того, позивачем подано довідку-сертифікат від 16.12.2022 №83 щодо морського фрахту, з якої вбачається, що вона видана від особи (АGТ Solution LTD), яка не транспортувала товар, адже в коносаменті SZHSE22100233 від 25.10.2022 зазначена інша особа, в ньому взагалі немає ніяких відміток і печаток, що цей документ перетинав митний кордон.

Інвойс АGТ0132 від 05.12.2022, наданий від цього перевізника, містить номер коносаменту 1КТ712711, який відрізняється від номеру коносаменту SZHSE 22100233, який зазначений в ЕМД.

Щодо транспортування вантажу від порту Констанція (Румунія) до митного кордону України (Орлівка) виходячи із наданих СМК №635 і №658 від 12.12.2022 перевізником товару є ТОВ КП «ТрансСервіс», хоча довідку про автодоставку контейнерів надає ТОВ «АГТ ЛТД» №107 від 16.12.2022, де також вказаний номер коносаменту, який відрізняється від номеру коносаменту, який надано позивачем для митного оформлення.

Також, у довідці (сертифікаті) №83 від 16.12.2022 перевізника (АGТ Solution LTD), який здійснював доставку вантажу з порту Шанхаю (Китай) до порту Констанція (Румунія), також вказаний подвійний номер коносаменту, а саме 1КТ712711 (SZHSE 22100233).

За результатами вивчення документів митницею встановлено, що позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає правомірним визначення митницею 27.12.2022 митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Також є безпідставним твердження позивача в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не надав оцінку висновку про вартісні характеристики товару №991 від 23.12.2022, з огляду на те, що даному листу була надана оцінка, і суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному висновку міститься поняття "ринкової вартості", що відрізняється від "митної вартості" та містить іншу правову природу, а тому не може підтвердити чи спростувати будь-які обставини в даній справі.

Відповідно до норм ч.ч. 2, 3 ст. 53 МКУ передбачено подання обов`язкових і додаткових документі в разом з митною декларацією, які підтверджують митну вартість товарів. Нормами ч. 6 ст. 53 МК України визначено, що декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Отже, декларант на власний розсуд подає разом з митною декларацією додаткові документи в підтвердження заявленої ним митної вартості товару, а митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості перевіряє надані декларантом документи, на підставі яких визнається заявлена митна вартість чи приймається рішення про коригування митної вартості, а не частину наданих документів.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Отже, митний орган має право витребувати лише ті документи, які визначено нормами МК України, а не будь-які документи. Тому твердження позивача про обов`язок контролюючого органу витребувати у декларанта пояснень щодо розбіжності не ґрунтується на нормах закону.

Під час подання ЕМД для підтвердження митної вартості товарів позивачем не було надано належних та у повному обсязі документів на виконання вимог ст. 53 МК України. Надані документи не містили усіх відомостей для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

З урахуванням вищевикладеного, митницею було правомірно витребувано додаткові документи відповідно до своєї компетенції. Чинне законодавство не встановлює інших способів в узгодження митної вартості товару митним органом із декларантом, ніж витребування додаткових документі в або надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Водночас, подані до суду документи, які не були подані при митному оформленні, не можуть вважатися такими, що були наявні на момент прийняття митним органом оскаржуваного рішення. Із положень, закріплених у частині 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, випливає, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, адміністративний суд не призначений для виконання функцій суб`єктів владних повноважень у випадках, коли ці суб`єкти з якихось причин не виконали покладені на них функції. Дослідження судом обставин, які не були досліджені органом доходів та зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, є не що інше, як виконання судом функції митного контролю замість органів доходів та зборів, а тому суперечить частині першій статті 2 КАС України, а також не відповідає конституційному принципу розподілу влад. Суд не має права досліджувати обставини, які стосуються митної вартості, але які не були предметом дослідження органу доходів і зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів.

З огляду на встановлені обставини, в ході судового розгляду доведено, що у даних правовідносинах у відповідача виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару. За фактичними обставинами справи відповідач мав обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів, які б підтверджували заявлену митну вартість товару. Декларант мав право надати відповідні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів та пояснення щодо виявлених розбіжностей та невідповідностей в документах як під час консультації з митним органом, так і під час дії гарантійних зобов`язань, проте надані документи не спростували сумнів контролюючого органу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів прийняте Харківською митницею правомірно, в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України з питань державної митної справи.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16.08.2022 у справі №240/10401/19, від 13.10.2021 у справі №804/15600/15, від 09.04.2018 у справі №826/10733/15, від 19.02.2019 у справі 826/2312/16, від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а, від 09.09.2020 у справі №2040/6019/18, від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, слід зазначити, відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, втім фактично позивач просить застосувати висновки Верховного Суду за результатами дослідження ним певних обставин у справі про спір між іншими сторонами.

Слід зазначити, що висновки у кожній з наведених апелянтом справ здійснені за результатами оцінки різних аспектів спірних правовідносин.

У кожних окремих правовідносинах при застосуванні судом одних й тих самих норм права в залежності від фактичних обставин справи, оцінки судами доказів або відсутності певних доказів, висновки судів можуть бути відмінними від тих, що здійснені судом в цій справі, проте, це не свідчить про неправильне застосування норми матеріального права та/або порушення процесуальних норм, а вказує на відмінність фактичних обставин та доказової бази.

Інші аспекти спірних правовідносин та інше обґрунтування відповідного позову, що досліджувалось судами у межах справ, на які посилається відповідач, не дають підстав для висновку про подібність спірних правовідносин на противагу аналогічним обставинам, що є ключовим для визначення правовідносин подібними.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що результат вирішення у кожній з цих справ зумовлений конкретними обставинами та оцінкою доказів, правовим обґрунтуванням позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 по справі № 520/4650/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 29.12.2023.