Справа № 536/1806/23
Суддя: Баранська Ж. О.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1806/23
Провадження № 2-а/536/24/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Баранської Жанни Олександрівни, за участю секретаря судового засідання Бегми С. А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, де просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7532222 від 15 серпня 2023 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн, винесену інспектором БПП у м. Бориспіль лейтенантом Шаповал Д. Д., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 серпня 2023 року інспектором батальйону патрульної поліції у місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області лейтенантом поліції Шаповалом Д. Д. відносно ОСОБА_1 винесена постанова серії ЕАТ №7532222 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зафіксоване не в автоматичному режимі. Так, у постанові вказано, що 18 серпня 2023 року о 12 год 18 хв ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LEXUS NX, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлена одна від одної роздільною смугою, рухався зі швидкістю 138 км/год при дозволеній швидкості руху 110 км/год, чим порушив пункт 12.6 Правил дорожнього руху.

Позивач стверджує, що швидкість вимірювалася приладом TRUCAM II LTI20/20 TC008346, який тримав в руках інспектор поліції, тому при проведенні моменту фіксації швидкості автомобіля може здійснюватися дрибіжання приладу, що може дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, та ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля.

Позивач вважає, що вимірювання швидкості відбулось у спосіб не передбачений Законом України, а отримані дані не відображають дійсності та не дають можливість встановити вину у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 .

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі №536/1806/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23 жовтня 2023 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов відзив представника Департаменту патрульної поліції Савоніка Д. В. в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог з підстав того, що згідно з інструкцією по експлуатації та свідоцтва про повірку вимірювач TRUCAM II можна використовувати у ручному режимі, тому лазерний вимірювач відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань та відповідно може розміщуватися безпосередньо в руках поліцейського при використанні по зовнішньому периметрі дороги для виявлення та фіксування правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо перевищень встановлених обмежень швидкості руху транспортними засобами на вулично-шляховій мережі (абзац 1, 3 сторінки 4 посібника). Також вказано, що відповідно до розділу 12 посібника коли прилад виявляє помилку, він відображає повідомлення про помилку замість результатів вимірювання.

За твердженням представника відповідача, позивач не заперечував той факт, що дійсно рухався з перевищенням швидкісного режиму, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора, наданого до суду. При цьому, зазначено, що відповідно до витягу з ІПНП постанову ЕАТ №7532222 від 15 серпня 2023 року сплачено 06 жовтня 2023 року.

На думку представника відповідача оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки є обґрунтованою та законною.

Представник позивача Єгоров С. А. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача Савонік Д. В. в судове засідання не з`явився, у відзиві просить справу розглянути без його участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд установив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 9, частини 1 статті 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За змістом частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (частина 2 статті 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (вказаний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17 та від 14.03.2018 у справі №760/2846/17).

Згідно із постановою серії ЕАТ №7532222 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 15 серпня 2023 року о 12 год 18 хв водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом LEXUS NX, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 138 км/год при дозволеній швидкості руху 110 км/год. Швидкість вимірювалася TRUCAM II LTI20/20 TC008346. Водій порушив пункт 12.6 «г» Правил дорожнього руху.

Указаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 статті 7 КУпАП)

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «г» пункту 12.6 Правил дорожнього руху поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Суд зазначає, що прилад TRUCAM II LTI20/20 з серійним номером TC008346, використаний відповідачем, дозволений для використання на території України, пройшов періодичну повірку, що підтверджується сертифікатом перевірки типу, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 46-49) та експертними висновками (а.с. 50-52).

У графі 7 спірної постанови зазначено, що до постанови додаються відео з камери №475257, №475466, фото з відео TRUCAM II LTI20/20 TC008346.

На підтвердження вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідачем надано, зокрема, належним чином завірені матеріали фотофіксації, зроблені за допомогою TRUCAM II LTI20/20 з серійним номером TC008346(а.с. 42-44), а також оптичний диск з фото-/відео записом вимірювання швидкості з приладу TRUCAM, відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського №475257, №475466.

Так, на фотознімку зафіксовано рух транспортного засобу LEXUS NX, державний номерний знак НОМЕР_1 , на 88 км автомобільної дороги М-03 "Київ-Харків" зі швидкістю 138 км/год, при встановленому ліміті швидкості 110 км/год, дату і час фіксації, а також географічні координати місця вчинення правопорушення.

Із наданого до суду відеозапису убачається, що працівниками патрульної поліції було проведено розгляд справи та винесено оскаржувану постанову.

З урахуванням наведеного, вказані вище дані фотофіксації, зроблені за допомогою приладу TRUCAM, та відеозапис є належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Щодо твердження позивача щодо неправомірності використання інспектором патрульної поліції лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TRUCAM II LTI20/20 TC008346 в ручному режимі, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021 за № 1231-ІХ, який набув чинності 17.03.2021, внесено зміни до Закону України «Про Національну поліцію», з урахуванням яких, частина перша статті 40 вказаного Закону викладена в такій редакції: «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володіння з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд враховує, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» в редакції до 17.03.2021 стосувалась виключно автоматичної фото- і відеотехніки. Введені зміни до закону після 17.03.2021 надають поліції право розміщувати по зовнішньому периметру доріг фото- і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, при цьому зазначене поширюється на технічні засоби, які працюють як і в автоматичному режимі, так і не в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості LТІ 20/20 TRUCAM II отримав сертифікат відповідності від 23 грудня 2020 року дія якого розповсюджується на прилади із заводськими/серійними номерами, зазначеними у пункті 2 сертифікату.

Також прилад отримав сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 241-18 REV.О від 26 грудня 2018 року, який підтверджує відповідність типу засобу вимірювальної техніки застосовним вимогам Технічного регламенту, що діє до 26 грудня 2028 року.

Як зазначено у експертних висновках №04/05/02-3560, №04/05/02-3561 та №04/05/02-3562, виданих 24 грудня 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Трукам Україна» на підставі рішення експертної комісії з питань проведення державної експертизи в сфері криптографічного захисту інформації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, протокол від 24 грудня 2020 року за №482, об`єктом експертизи є лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ, в якому правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений пунктом 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт. Дія експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи, із заводськими номерами, зокрема, ТС008346. Термін дії експертного висновку до 24 грудня 2023 року.

Згідно із Розділом 1 посібника користувача TruCam ІІ, вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam ІІ призначений для вимірювання швидкості руху т/з в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил безпеки дорожнього руху. Вимірювач використовується під час контролю швидкості т/з підрозділами Національної поліції та уповноваженими організаціями. Принцип дії вимірювача базується на реалізації опосередкованого метода вимірювання швидкості т/з шляхом вимірювання відстані до т/з, який рахується, за рівні проміжки часу. Відстань до т/з пропорційна проміжку часу між випромінюванням вимірювачем лазерного імпульсу та прийомом імпульсу, що відбився від т/з. У ручному режимі оператор сам обирає т/з, швидкість руху якого буде виміряна. При цьому можливий режим відеофіксації. В автоматичному режимі при перевищенні встановленого обмеження швидкості руху т/з здійснюється фото/відео фіксація події, що має ознаки порушення ПДР.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань затверджено тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TRUCAM II », який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером UA.TR.001.

17 листопада 2022 року проведено повірку лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу TRUCAM НОМЕР_2 , про що видано свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, чинне до 17 листопада 2023 року.

Отже, згідно з інструкцією по експлуатації та свідоцтвом про повірку вимірювач TRUCAM II можна використовувати у ручному режимі. Зазначене свідчить, що лазерний вимірювач TRUCAM II відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань та, відповідно, може розміщуватись безпосередньо в руках поліцейського при використанні по зовнішньому периметрі дороги для виявлення та фіксування правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо перевищень встановлених обмежень швидкості руху транспортними засобами на вулично-шляховій мережі.

З огляду на зазначене, твердження позивача щодо неправомірності використання поліцейським лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TRUCAM II№ТС008346 в ручному режимі є безпідставними.

Ураховуючи викладене, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що інспектор поліції при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, томувинесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю відповідає нормам КУпАП, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний серед іншого має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких підстав, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження ? з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач ? ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ? Департамент патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3.

Повний текст рішення складено 25 грудня 2023 року.

СуддяЖ. О. Баранська