Справа № 420/5838/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5838/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

29 грудня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача адвоката Ростомова Г.А., про ухвалення додаткового рішення по справі №420/5838/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/5838/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 вищевказаний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області, що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року. Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області нарахувати та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 30000,00 грн на місяць, за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

19.12.2023 до суду надійшла заява (вх..№45733/23) представника позивача адвоката Ростомова Г.А., про ухвалення додаткового рішення з проханням стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3656,86 гривень.

Подану заяву адвокат Ростомов Г.А. обґрунтовує наступним. за п. 1.1., 1.2. Договору № 5-04/01/2023 від 04 січня 2023 року у відповідності до умов Договору Адвокат зобов`язується надавати послуги із правового захисту прав та інтересів Клієнта, а Клієнт, у свою чергу прийняти та оплатити послуги згідно з умовами Договору. Даною угодою передбачається погодження Сторонами представництва інтересів Клієнта із реалізацією Адвокатом процесуальних прав та обов`язків передбачених чинним законодавством у судових інстанціях, а також захист прав та інтересів у відносинах із третіми особами відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За положенням п. 4.1. Договору вартість послуг Адвоката за цим Договором затверджується Додатком до Договору та залежить від виду послуги. На виконання п. 4.1. сторонами було укладено Додаток до Договору № 5-04/01/2023 від 04 січня 2023 року, яким закріплено, що Адвокат представляє інтереси та захищає права Клієнта у взаємовідносинах з державними інституціями. Сторони, у відповідності до положень п. 4.1. Договору визначили основну суму гонорару за досудове врегулювання спору, досудове листування та захист прав та інтересів у суді першої інстанції еквівалентну 100,00 USD. При цьому, сторони підтвердили оплату суми, визначеної п. 2 в момент підписання даного Додатку у п. 4. Тобто, гонорар у сумі еквівалентній 100,00 USD був сплачений 01 березня 2023 року, що, станом на вказану дату за курсом НБУ дорівнювало 3656,86 гривень (1 долар США = 36,5686 грн.) Після отримання рішення суду у справі № 420/5838/23 Адвокатом було доведено до відома Клієнта про даний результат та сторони 30 листопада 2023 року уклали Акт про надання послуг згідно Договору № 5-04/01/2023 від 04 січня 2023 року. За вказаним Актом Адвокат відзвітував про виконання доручення: "Захист прав Клієнта, що виникли на підставі постанови від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Клієнт, у свою чергу, прийняв без зауважень наступні послуги:

- направлено адвокатський запит до ТУ ССО у Одеській області від 06 січня 2023 року; - отримано відповідь ТУ ССО у Одеській області від 16 січня 2023 року;

- отримано довідку про працевлаштування;

- направлено запит до ДСА України;

- отримано відповідь ДСА України від 30 січня 2023 року;

- вивчено чинну судову практику з питання захисту прав, передбачених Постановою № 168;

- складено позовну заяву до Одеського окружного адміністративного суду;

- подача позовної заяви до Одеського окружного адміністративного суду, результатом чого стало відкриття провадження у справі № 420/5838/23, головуючий суддя Скупінська О.В.;

- уточнення до позовної заяви поданої до Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/5838/23;

- подача клопотання про поновлення провадження у справі № 420/5838/23;

- складання та подача заяви на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року;

- складання та подача заяви про зміну предмета позову у справі № 420/5838/23 від 30 листопада 2023 року;

- складання та подача клопотання про витребування доказів у справі № 420/5838/23 від 30 листопада 2023 року;

- отримано позитивне рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/5838/23.

Сторони засвідчили належне виконання умов договору з обох боків та досягнення цілей договору згідно Виду доручення, окрім цього, підтвердили факт сплати згідно Додатку до Договору у зазначеному розмірі.

Про намір подати розрахунок судових витрат протягом пяти днів сторона позивача попередила суд заявою від 24 листопада 2023 року.

21.12.2023 до суду надійшли заперечення (вх..№ЕС/19445/23) представника відповідача Талпи П.В., на заяву адвоката Ростомова Г.А., про ухвалення додаткового рішення. В наданих запереченнях відповідач зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи. Так, згідно із п. 2 Додатка №1 до Договору №5-04/01/2023 «Про надання правової допомоги» та Актом про надання послуг (від 18.12.2023) згідно Договору №5- 04/01/2023 від 18.12.2023 року укладеними між ОСОБА_1 та адвокатом Ростомовим Г.А., основна сума гонорару за досудове врегулювання спору, досудове листування та захист прав та інтересів у суді першої інстанції еквівалентна 100,00 USD, що як зазначено у заяві станом на 01.03.2023 року на вказану дату за курсом НБУ дорівнювало 3656,86 гривень (1 долар США=36,5686 грн). Разом з тим, звертаємо увагу суду, що долучені до заяви документи не містять належного підтвердження дійсності та розумності розміру вартості наданих послуг виходячи з того, що:

1) умови Договору №5-04/01/2023 «Про надання правової допомоги» укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ростомовим Г.А., не містять погодинної ставки та максимально можливої суми витрат, які може понести ОСОБА_1 в зв`язку із розглядом судом зазначеної справи;

2) не вказаний час витрачений на виконання робіт перелік яких, містить Акт про надання послуг (від 18.12.2023);

3) в п. 3 Акту про надання послуг (від 18.12.2023) зазначено, що клієнтом сплачено суму коштів у розмірі 100,00 USD згідно Додатку №1 до Договору, але не вказано інформації щодо рахунку на який була здійснена оплата та не надана копія жодного підтверджуючого документа про оплату.

Таким чином, є незрозумілим принцип формування заявленої суми наданих послуг, що в свою чергу ускладнює встановлення їх дійсної вартості та розумності їх розміру. Аналізуючи вищезазначене, територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області зауважує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у зазначеній справі у розмірі 3656,86 грн. не обґрунтований та не доведений належними доказами.

Дослідивши отриману заяву про ухвалення додаткового рішення, з урахуванням наданих заперечень, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, оскільки заява сторони про стягнення судових витрат на правову допомогу подана в порядку ч.3 ст. 143 КАС України, то розгляд її необхідно здійснювати в порядку ч.3 ст. 252 КАС України, а саме протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви та в тому ж самому порядку, що й судове рішення.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина сьома статті 139 КАС України).

Представником позивача адвокатом Ростомовим Г.А., 27.11.2023 надано до суду клопотання (вх..№ ЕС/16404/23) про те, що розрахунок судових витрат буде поданий протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 143 КАС України остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу буде поданий разом із доказами їх здійснення одночасно із поданням заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши доводи представника позивача адвоката Ростомова Г.А., перевіривши наявність правових підстав для задоволення поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У частині третій статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 16 КАС, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що склад та розмір судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, документи, що свідчать про оплату експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Так, Додатком №1 встановлено, що Сторони, у відповідності до положень п.4.1 Договору визначили основну суму гонорару за досудове врегулювання спору, досудове листування та захист прав та інтересів у суді першої інстанції еквівалентну 100,00 USD.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Досліджуючи розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх обґрунтованості та пропорційності, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.09.2020 у справі №360/3764/18, за якою при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Підсумовуючи викладене, суд звертає увагу позивача на те, що понесені ним судові витрати повинні бути не лише фактично сплаченими та неминучими, а і обґрунтованими, тобто не завищеними та співмірними з критерієм складності справи.

Таким чином враховуючи, що рішення у справі ухвалене на користь ОСОБА_1 , нескладність справи, наявність визначеної судової практики, справи в порядку спрощеного позовного провадження та кількість підготовлених і поданих представником позивача заяв до суду, їх складність та об`ємність, суд вважає, що сума витрат у розмірі 3656,86 грн є завищеною.

Відтак, на засадах співмірності та справедливості на користь позивача підлягає стягненню 1500,00 грн понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Ростомова Гранта Артуровича.

Вказані висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 142, 243, 252, 311, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ростомова Г.А. (вх. №45733/23 від 19.12.2023), про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 420/5838/23.

Стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.

У задоволені решти вимог заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області (65082, м. Одеса, вул. Софіївська, 19, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА