Справа № 620/12474/23
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/12474/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради (далі відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради щодо не скасування рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 в розмірі 53879,64 грн;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради скасувати рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 в розмірі 53879,64 грн. та виплатити допомогу з врахуванням виплачених сум.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивач не вчиняла протиправних дій, не приховала обставини, які суттєво впливають на призначення грошової допомоги, відтак відсутні підстави для повернення надміру виплачених державних коштів у вигляді державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

У відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог, просить відмовити у задоволенні, оскільки позивач з січня 2021 року подала заповнену декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальних допомог від 21.01.2021 без повної інформації в розділі VIII «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням», а саме: в графі № 3 «Вартість» розділі VIII не було зазначено вартості майна, яке було придбане у власність протягом 12 місяців перед зверненням.

Представник позивача подала відповідь на відзив у якому заперечувала щодо доводів відповідача та просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

26.08.2020 ОСОБА_1 звернулася із заявою до начальника Управління УПСЗН Прилуцької міської ради Малиш Г.П. щодо повідомлення останнього про здійснення позивачем придбання житлового будинку та земельної ділянки вартістю 175082,00 грн та 13728,00 грн відповідно, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.18, 26-28, 29-31).

21.01.2021 позивачем було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціально допомоги (а.с.16-17).

Листом від 04.08.2023 № 03-27/4035 відповідач повідомив позивача, що відповідно до п.п.2 п.10 Постанови Кабінету Міністрів від 24 лютого 2003 року № 250 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» із змінами і доповненнями внесеними постановами Кабінету Міністрів України державна соціальна допомога не призначається якщо: особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням державної соціальної допомоги здійснили на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень; купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Згідно норм чинного законодавства ОСОБА_1 не мала права на призначення допомоги як малозабезпечена сім`я та на допомогу одиноким матерям з 01.01.2021 року по 30.06.2021 року та з 01.07.2021 року по 31.12.2021 року. Відповідач зазначає, що позивача в усній формі повідомлена про наявну переплату, але остання відмовилася повертати надлишково отримані кошти. Рішенням управління №348 від 26.07.2023 з ОСОБА_1 проводитиметься стягнення надміру виплачених коштів починаючи з липня 2023 року з призначеної допомоги в розмірі 20%. (а.с.33).

Представником позивача було надіслано адвокатський запит відповідачу, у відповідь на який останній листом від 17.08.2023 № 02-19/11252 повідомив, що адресу управління 26 серпня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про придбання житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 житла та земельної ділянки на отримання чи перерахунок допомоги в період з липня 2020 року по грудень 2020 року жодним чином не впливає. Оскільки, доходи і витрати, які заявники зазначають в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальних допомог, враховуються за попередні 6 місяців(попередні 6 місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення) або ж за минулий рік (відомості про витрати, здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням). З січня 2021 року ОСОБА_1 звертається для повторного призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та подає заповнену декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальних допомог від 21.01.2021 без повної інформації в розділі VIII «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням». Зазначено, що позивачем не було зазначено в графі № 3 «Вартість» розділі VIII «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням» вартості майна, яке було придбане у власність протягом 12 місяців перед зверненням. Тобто було подано неповну інформацію про придбання майна. Щодо інформації про те, що житловий будинок і земельна ділянка була придбана за кошти батьків позивача жодним чином не підтверджено, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта власником земельної ділянки (кадастровий № :02:001:0301) та житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 № 1768-III (надалі Закон № 1768-III) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист та забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.

Сім`я це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Прожитковий мінімум для сім`ї є визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України «Про прожитковий мінімум» для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1768-ІІІ передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Згідно із статтею 4 Закону № 1768-ІІІ призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї.

На виконання вимог згаданої норми Закону № 1768-ІІІ Кабінет Міністрів України постановою від 24 лютого 2003 року № 250 затвердив Порядок, який визначає умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом № 1768-ІІІ (далі - Порядок № 250).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Пунктом 3 Порядку № 250 визначено, що призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім' ї.

За правилами пункту 5 Порядку № 250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи: заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація); довідку про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня в ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо та згідно із законодавством не може бути отримана за відповідним запитом органу соціального захисту населення. У разі неможливості підтвердження таких доходів довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; довідку встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (за наявності). Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

Судом встановлено, що позивачем 21.01.2021 було подано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, відповідно до якої у розділі VII «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням». У вказаній декларації було подано неповну інформацію про придбання майна, а саме зазначено факт придбання земельної ділянки та квартири (будинку) у 2020 році, без заповнення графи «вид майна або послуг» та «вартість».

Згідно з пунктом 9 Порядку №250 середньомісячний сукупний дохід малозабезпеченої сім`ї обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів малозабезпеченої сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців.

Шість місяців становлять два квартали, що передують місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (далі - період, за який враховуються доходи).

Пунктом 10 Порядку №250 визначено перелік підстав, за наявності яких державна соціальна допомога не призначається.

Зокрема, відповідно до підпункту 2 пункту 10 Порядку № 250 державна соціальна допомога не призначається якщо особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед місяцем звернення за призначенням державної соціальної допомоги здійснили на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень:

купівлю земельної ділянки, квартири (будинку) (крім житла, отриманого або придбаного за рахунок державного чи місцевого бюджету), іншого нерухомого майна, транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування). Державна соціальна допомога призначається у разі купівлі квартири (будинку) протягом шести місяців після продажу іншої квартири (іншого будинку), що були єдиним житловим приміщенням у власності особи, на підставі підтвердних документів, і доходи від такого продажу не враховуються до сукупного доходу сім`ї.

Перелік підстав для відмови в призначенні соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, визначений Порядком № 250, є вичерпним.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Пунктом 16 Порядку № 250 передбачено, що виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення;

Відповідно до пункту 24 Порядку № 250 24. Перевірка достовірності відомостей, що надійшли від осіб, які звертаються за призначенням державної соціальної допомоги, проводиться на підставі даних, отриманих шляхом автоматизованого доступу, зокрема, з: Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - про право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок); Державного реєстру актів цивільного стану громадян - про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, народження, смерть особи, якій призначено державну соціальну допомогу, або смерть члена сім`ї; Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців і громадських формувань - про зареєстрованих фізичних осіб - підприємців.

Для підтвердження таких даних використовуються відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які передаються до Мінсоцполітики шляхом автоматизованого обміну електронними даними між інформаційними ресурсами Мін`юсту та Мінсоцполітики через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, передбаченому законодавством, після введення в експлуатацію відповідних технічних і програмних засобів.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.08.2020 було придбано у власність земельну ділянку площею 0,0592 га, що знаходиться у АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0301 та житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за вказаною вище адресою та земельною ділянкою, загальною площею будинку 70,4 кв. м. на загальну вартість 13728,00 грн та175802,00 грн відповідно.

Пунктом 25 Порядку № 250 передбачено, що якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.

Судом встановлено, що 26.08.2020 позивач звернулася із заявою до начальника Управління УПСЗН Прилуцької міської ради Малиш Г.П. щодо повідомлення останнього про здійснення позивачем придбання житлового будинку та земельної ділянки вартістю 175082,00 грн та 13728,00 грн відповідно, що не заперечується сторонами. Однак, даний факт відповідачем був упущений, у результаті чого виникла переплата допомоги як малозабезпеченій сім`ї та допомоги одиноким матерям за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 та з 01.07.2021 по 31.12.2021 у розмірі 53879,64 грн.

Відповідач вказує, що при проведенні ним 14.07.2023 ретроспективної верифікації, яка передбачена Законом України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» було з`ясовано факт придбання позивачем нерухомого майна, у зв`язку з чим в усній формі повідомлено ОСОБА_1 про наявну переплату, але остання відмовилася повертати надлишково отримані кошти та прийнято рішення №348 від 26.07.2023 про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплачених коштів починаючи з липня 2023 року з призначеної допомоги у розмірі 20%.

Відповідачем у відзиві на позов не заперечується той факт, що помилка про виплату допомоги як малозабезпеченій сім`ї та допомоги одиноким матерям ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 30.06.2021 та з 01.07.2021 по 31.12.2021 у розмірі 53879,64 грн була виявлена лише на момент проходження перевірки особової справи позивача, а саме 14.07.2023. Зазначає, що помилковий переказ може здійснюватися як з вини платника так і неналежного отримувача. Вказує, що у даному випадку це взаємна вина: платник УПСЗН ПРМ помилився, а отримувач ОСОБА_1 знаючи про свою покупку отримувала грошові перекази.

Щодо посилань відповідача як на підставу поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19 та введений на території України воєнний стан, суд зауважує, що відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789, Чернігівська область виключена із вказаного Переліку.

Відповідно до змін, внесених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01.07.2022 №143, станом на 14.07.2022 до Переліку включено частину Чернігівської області, а саме: Корюківський район: 1) Корюківська міська територіальна громада; 2) Сновська міська територіальна громада; Новгород-Сіверський район: 1) Новгород-Сіверська міська територіальна громада; 2) Семенівська міська територіальна громада. Чернігівський район: Городнянська міська територіальна громада.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, юридична адреса відповідача Прилуцький район, м. Прилуки, який з квітня 2022 року не перебуває в районі проведення воєнних (бойових) дій або в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

При цьому, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 12.04.2022 № 440 «Деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану», якою в пунктах 3 та 5 постановив, що у разі перебування державного службовця або працівника державного органу в робочий час в Україні поза межами робочого місця без рішення керівника державної служби, зазначеного в пункті 1 цієї постанови, або за кордоном, крім перебування у службовому відрядженні, оформленому в установленому порядку, до них може бути застосоване дисциплінарне стягнення відповідно до закону. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування, крім пункту 3, який набирає чинності з 25.04.2022.

Тобто, з 25.04.2022 працівники повинні бути на робочому місці та виконувати свої посадові обов`язки.

Суд звертає увагу, що відповідачем не зазначено обставини та не надано відповідних доказів щодо об`єктивної неможливості проведення перевірки особової справи позивача, а лише посилання на встановлення карантину та введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність проведення перевірки без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу відповідача.

Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Разом з тим у статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 16.01.2019 по справі № 753/15556/15-ц висловила правову позицію, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року).

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

З приводу заяви позивача стягнути на його користь з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті).

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано: копію Договору про надання адвокатських послуг від 02.08.2023, укладеного між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом Зибінською Галиною Вікторівною. Відповідно до пункту 4 вказаного Договору вартість наданих послуг становить 4000,00 грн; Детальний опис робіт адвоката за Договором від 21.08.2023; Ордер від 02.08.2023 серії СВ № 1056667 (а.с. 9, 19-20).

Суд зауважує, що вказані вище документи оформлені належним чином, є взаємопов`язаними, містять посилання на адміністративний позов, що був пред`явлений до суду, розрахунок витраченого адвокатом часу, вартість та перелік наданих ним послуг, які віднесені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI до правничої допомоги.

Також суд зазначає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду даної справи є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг, із урахуванням складності справи та із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Платіжною інструкцією від 21.08.2023 № 0.0..1 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн (а.с. 8).

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн та судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради щодо не скасування рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 у розмірі 53879,64 грн.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради скасувати рішення про стягнення з ОСОБА_1 надлишково отриманих коштів по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 в розмірі 53879,64 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради, вул. Київська, буд.281, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500, .

Повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2023 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА