Справа № 480/259/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. Справа № 480/259/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, м. Суми, повний текст складено 15.06.23 року у справі № 480/259/23

за позовом ОСОБА_1

до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09.11.2022 № 3164, якою позивач визначний придатним до військової служби;

- визнати протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України відносно розгляду заяви позивача щодо оскарження рішення військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09.11.2022 № 3164 та зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України провести повторний медичний огляд позивача з метою остаточного вирішення питання щодо придатності його до військової служби, з винесенням відповідної постанови.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що оспорювана постанова військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) прийнята необ`єктивно та з порушенням процесу. За результатами розгляду скарги позивача на вказану постанову, Центральною військово-лікарською комісією (далі - ЦВЛК) не було прийнято постанову, а лише повідомлено позивача у формі листа. На військово-лікарській комісії позивач присутній не був. Вважаючи вказані рішення та дії протиправними, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі № 480/259/23 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09 листопада 2022 року № 3164, якою ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі № 480/259/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що твердження позивача, що медогляд проводився щодо нього та його медичних документів поверхнево та формально, є необгрунтованим, оскільки доказів про це не надано. У направленні для проходження ВЛК на придатність до в/с №1233 від 18.10.2022 року відсутній перелік документів, з яким позивач направлявся для проходження військово-лікарської комісії. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення взяв до уваги усні пояснення позивача про передачу ним довідки, проте не взяв до уваги пояснення відповідача про відсутність переліку документів у направленні на ВЛК та наявність підпису позивача про передачу усієї необхідної документації у картці обстеження та медичного огляду.

Зазначає, що у пункті 11 картки обстеження та медичного огляду зазначена інформація про те, що позивач надав інформацію про стан його здоров`я в повному обсязі, а також та про те, що його попередили про надання неповної та недостовірної інформації. Також, у вказаній графі міститься підпис позивача, а тому обґрунтування позивача на порушення його прав військово-лікарською комісією шляхом обрання не того ступеню порушення функцій організму внаслідок хвороби, є безпідставними. Як наслідок, вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 безпідставні та не обґрунтовані.

Позивач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 13.10.2020 позивачем було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України строком на 3 роки.

09.03.2022 позивач одержав травмування під час виконання бойового завдання. Діагноз: розрив заднього рогу медіального меніску правого колінного суглобу. Поранення пов`язане з захистом Батьківщини. Зазначене підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 про обставини травми № 807 від 18.10.2022 (а.с. 16).

18.10.2022 військовою частиною НОМЕР_2 видано направлення № 1233 на проходження позивачем ВЛК на придатність до військової служби (а.с. 99).

09.11.2022 за результатами огляду позивача (а.с. 100) ВЛК військової частини НОМЕР_1 видано довідку за № 3164, в якій зазначено, що довідка про обставини травми відсутня, травма пов`язана з проходженням служби, а також визнано придатним позивача до військової служби (а.с. 25).

Позивач не погодився з висновками, зазначеними у вказаній довідці та звернувся до ЦВЛК із заявою про оскарження рішення ВЛК від 24.11.2022 (а.с. 84-86).

За результатами розгляду скарги позивача, ЦВЛК повідомлено позивача листом від 07.12.2022, в якому зазначено, що з наданих позивачем копій медичних документів, захворювань, які відповідно до вимог Положення зумовлюють непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не вбачається. Тому підстав для проведення позивачу на теперішній час повторного медичного огляду ВЛК немає (а.с. 26).

Позивач вважає, що ВЛК прийняла протиправну та необ`єктивну постанову, а ЦВЛК, в порушення норм Порядку, не прийняла жодної постанови, а повідомила про результати розгляду скарги листом, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності постанови, оформленої довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09 листопада 2022 року № 3164, якою позивача визнано придатним до військової служби.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, прийнятим на виконання вимог Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі Положення №402).

У відповідності до п. 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза це зокрема медичний огляд військовослужбовців з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби, та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців.

Згідно з п. 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Пунком 2.2 глави 2 розділу ІІ Положення №402 передбачено що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Відповідно до п.п. 6.1-6.2 глави 6 розділу ІІ Положення №402 передбачено що, направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище.

На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, дати народження, місяця та року прийняття на службу, військового комісаріату, яким призваний у ЗСУ, попереднього діагнозу та мети огляду; медична книжка; військовий квиток; фотокартка 3 х 4; службова та медична характеристики; а на осіб, які направляються на огляд з приводу травм, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми.

Відповідно до пунктів 6.8-6.10 глави 6 розділу ІІ Положення №402 на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - історія хвороби.

Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.

При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали травми, з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) травми.

Пунктом 20.1 підрозділу 20 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Нормою пункту 21.1 підрозділу 21 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Отже, з наведених норм Положення №402 встановлено, що начальником військової частини, в якій проходить службу військовослужбовець, який отримав травму, видається направлення на ВЛК. До ВЛК подається пакет документів з довідкою про обставини одержання травми.

На ВЛК військовослужбовець обов`язково оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, окулістом та оториноларингологом, здає загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, флюорографічне дослідження органів грудної клітини.

За результатами розгляду поданих документів та огляду особи ВЛК складається постанова за формою, згідно додатку 4 до Положення №402, в якій встановлюється причинний зв`язок травми, зокрема в таких формулюваннях: "Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення одержане під час захисту Батьківщини або "Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".

З матеріалів справи встановлено, що 09.11.2022 військово-лікарською комісією було прийнято постанову у формі довідки № 3164, якою визнано позивача придатним до військової служби (т.1, а.с. 25).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 про обставини травми № 807 від 18.10.2022, позивач 09.03.2022 одержав травмування під час виконання бойового завдання. Діагноз: розрив заднього рогу медіального меніску правого колінного суглобу. Поранення пов`язане з захистом Батьківщини (т. 1, а.с. 16).

Колегія суддів встановила, що довідка № 3164 від 09.11.2022, що є результатом огляду Військово-лікарської комісії не містить врахування довідки військової частини НОМЕР_2 про обставини травми № 807 від 18.10.2022.

Позивач в суді першої інстанції пояснив, що необхідні документи, в тому числі і довідку про обставини травми № 807 від 18.10.2022, передав секретарю ВЛК. Після передачі документів чекав півтори години на комісію. Під час ВЛК позивач не був присутній, лікарями ВЛК не оглядався. Огляд було здійснено загальними лікарями не з числа ВЛК та за декілька тижнів до проходження ВЛК. На вимогу суду першої інстанції ВЛК не спростувала факт передачі секретарю ВЛК довідки про обставини травми позивача, а тому суд визнав доведеним факт передачі позивачем вказаної довідки ВЛК. Отже, якщо щодо позивача було складено довідку про обставини травми, то ВЛК мала її враховувати при прийнятті постанови. Проте при прийнятті постанови у формі довідки № 3164 від 09.11.2022 відповідачем не було враховано довідку військової частини НОМЕР_2 № 807 від 18.10.2022 про обставини травми позивача, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Посилання в апеляційній скарзі, що незазначення в спірній постанові довідки про обставини травми позивача жодним чином не вплинули на правомірність вказаної постанови, колегія суддів не приймає, оскільки ВЛК зобов`язана була зазначити вказану довідку та врахувати її.

Законодавством регламентовано чітку процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця ВЛК, яка передбачає здійснення медичного огляду особи відповідними лікарями за загальним переліком та лікарями інших спеціальностей за наявності медичних показань. Медичний огляд військовослужбовця повинен здійснюватися за методом індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби, тобто з урахуванням усіх медичних показників щодо стану здоров`я особи.

Колегія суддів вважає, що позивач мав бути оглянутий, в тому числі, лікарем - офтальмологом, для надання ним відповідного висновку. Проте матеріали справи (картка обстеження та медичного огляду) не містить таких даних. Таким чином, колегія суддів не приймає посилання відповідача щодо належного медичного огляду, оскільки з картки на обстеження та медичний огляд (а.с. 100) встановлено проставлення особою, без можливості їх ідентифікації, у графі офтальмолог виключно підпису без печатки, ПІБ, її посади та діагнозу, а тому незрозуміло чи взагалі оглядався офтальмологом позивач та висновки такого огляду, що є порушення вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Розділом 6 Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, не передбачено здавання аналізів виключно під час відповідної процедури медогляду. Між тим, аналізи крові та сечі, здані позивачем за пів року до проходження ВЛК, не підтверджують актуальний стан здоров`я позивача на момент проходження ВЛК, оскільки такі дані не свідчать про об`єктивність такого огляду, та впливають на обгрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що довідка ВЛК повинна бути самодостатня, відповідати формі, при цьому особа, якої вона стосується, не повинна шукати додаткові матеріали та має утримувати: посади, прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб, які видали таку довідку тощо, оскільки це обов`язкові вимоги до індивідуального акту.

Крім того, колегія суддів встановила, що при підписанні головою ВЛК та секретарем в графі "військове звання" зазначено "працівник ЗСУ". Військові звання, передбачені ч. 2 ст. 5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", не зазначені, а військового звання "працівник ЗСУ" не існує. Замість прізвища та ініціалів зазначені прізвище та ім`я голови ВЛК та секретаря, що також не відповідає встановленій формі, оскільки ідентифікацію уповноваженої особи можна провести за наявності лише повних даних. Крім того, в довідці повинно бути зазначено місцезнаходження комісії, але така інформація відсутня, графа для цих відомостей також відсутня, хоча типовою формою ці відомості передбачені та є обов`язковими.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів зазначає, що прийняття рішення про придатність особи до військової служби за її відсутності суперечить, серед іншого п. 9 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Жодним законодавчим актом не спрощено процедуру проведення огляду, мотивувань, об`єктивності висновків ВЛК. Дії суб`єкта владних повноважень мають викликати довіру і повагу суспільства, в тому числі військовослужбовців, які захищають Батьківщину.

Крім того, колегія суддів вважає, що спірна постанова є необґрунтованою, оскільки вона не відповідає критеріям правомірності, встановленим нормами п.п. 3, 5, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, в тому числі, щодо обґрунтованості (не враховано всі обставини та довідки), добросовісності та розсудливості (не враховано значні розриви у часі при дослідженні аналізів, відсутній висновок окуліста, тощо), пропорційності (необґрунтованість порушує баланс ризиків, в тому числі для позивача, для держави та інших військовослужбовців).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Колегія суддів вважає, що відповідачами всупереч процесуальному обов`язку, не довела суду належним чином правомірність винесення спірної постанови, оскільки саме вона повинна довести порядок процедури ВЛК та дотримання її при огляді позивача.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги, який повністю дублює відзив на позов, поданий до суду першої інстанції, містить виключно суб`єктивне бачення апелянта щодо обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано, в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно визнати протиправною та скасувати постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 09 листопада 2022 року № 3164, якою позивача визнано придатним до військової служби.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі № 480/259/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі № 480/259/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 27.12.23 р.