Справа № 520/32336/23
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

28 грудня 2023 р. № 520/32336/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лук`яненко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про проведення коригування показників ІКП за платежем ЄСВ за 2017-2020 роки, закриття ІКП та повернення сплачених сум ЄСВ; зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області здійснити коригування показників ІКП за платежем ЄСВ, а саме: виключити нараховані протягом 2018-2022 року суми ЄСВ та закрити ІКП за платежем ЄСВ відносно ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, шляхом складання висновку про повернення на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», належної суми відповідно до вимог п. 6 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 23.07.2021 № 417; cтягнути з ГУ ДПС у Харківській області судові витрати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

25.12.2023 представником позивача до суду подано заяву, в якій він просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25 162,00 грн.

28.12.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшли заперечення на вищевказану заяву, в яких просив у її задоволенні відмовити у повному обсязі. Зокрема, зазначив, що рішенням у справі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі, а отже підстави для стягнення витрат на професійну правову допомогу з Відповідача - відсутні.

Дослідивши матеріали справи та заяву з доданими до неї документами, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Витрати на правову допомогу є судовими витратами та підлягають розподілу за наслідками розгляду справи в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частина 1 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 КАС України, згідно якої підлягають відшкодуванню або оплаті витрати позивача - не суб`єкта владних повноважень у разі задоволення адміністративного позову.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії позивачу відмовлено, підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні.

При цьому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує, що при зверненні до суду з цим позовом позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 16, 132, 134, 139, 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат, понесених із оплатою професійної правової допомоги по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Лук`яненко