Справа № 686/262/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/262/23
РІШЕННЯ

іменем України

27 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2023 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про стягнення моральної шкоди у розмірі 150 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після звільнення належні йому суми почали виплачувати частинами лише з 30.08.2021. На звернення про виплату індексації грошового забезпечення отримав відмову, мотивовану відсутністю кошторисних призначень. Рішенням суду зобов`язано виплатити індексацію та стягнуто середній заробіток за несвоєчасний розрахунок.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 травня 2023 року позов задоволено частково.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 31.07.2023 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 травня 2023 року скасовано, а провадження у справі закрито.

Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд такої справи віднесено до адміністративної юрисдикції. Роз`яснено ОСОБА_1 , що протягом п`яти днів з дня проголошення постанови він вправі звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про передачу справи до суду першої інстанції за предметною юрисдикцією.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 02 серпня 2023 року справу №686/262/23 передано на розгляд Хмельницького окружного адміністративного суду.

У подальшому справа надійшла до Хмельницького окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями справу передано у провадження судді Божук Д.А.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що будь-яких протиправних дій по відношенню до позивача Хмельницьким обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки не вчинялось.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру моральної шкоди за вказаний період. Крім того, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю другої групи, відповідно, має певні проблеми із здоров`ям. Надані копії медичних документів не підтверджують факт погіршення його стану здоров`я саме діями Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та не підтверджують факту завдання моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до витягу з наказу військового комісара Славутського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) №68 від 12.07.2021 ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу військового комісаріату та всіх видів забезпечення з 12.07.2021.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.05.2022 у справі №560/19713/21 зобов`язано Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 19.05.2017 включно та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12 липня по 03 жовтня 2021 включно.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022 по справі №560/19713/21 апеляційну скаргу Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року - без змін.

Позивач стверджує, що внаслідок відмови у виплаті індексації та несвоєчасного розрахунку при звільненні відповідачем завдано моральну шкоду, яка спричинила моральні страждання, негативні переживання, стан постійної емоційної напруги, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, принижено його честь та гідність.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

У розвиток цих положень, у постанові від 27.11.2019 у справі №750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (п. 51).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (п. 53).

Суд зазначає, що понятття «моральна шкода» є оціночним, комплексним і таким, що потребує дослідження в кожному окремому випадку.

При цьому суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 11 серпня 2023 року у справі № 300/64/19 вказав, що саме лише визнання судом протиправними дій, рішення чи бездіяльності відповідного органу не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між його діями/рішеннями та заподіяною моральною шкодою. Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяння цієї шкоди, між протиправністю дій/рішень та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об`єктивним їх наслідком.

Для відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, доведенню підлягає, що протиправні дії/рішення чи бездіяльність заподіювача є причиною, а негативні наслідки, які виникли у потерпілої особи - безумовним їх наслідком.

Причинно-наслідковий зв`язок між рішеннями/діями відповідних органів та заподіянням моральної шкоди полягає в тому, що ця шкода є наслідком саме протиправності таких дій/рішень чи бездіяльності, а не якихось інших обставин, тобто перебувати у взаємозв`язку із предметом позову.

Застосовуючи ці правові висновки в контексті обставин справи, що розглядається, суд звертає увагу на те, що позивач не довів і суд не встановив, що його негативні емоції досягли рівня страждань або приниження, які є моральною шкодою.

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Проте позивач будь-яких доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров`я тощо, до матеріалів позовної заяви не додав, як і не надав ґрунтовних пояснень та доказів на підтвердження того, з яких саме міркувань виходив, визначаючи спірну суму завданої, за його твердженням, відповідачем, моральної шкоди у розмірі 150 000 грн.

Така ж позиція зазначена у вказаній постанові Верховного Суду від 12 квітня 2021 року у справі № 420/2489/20.

Встановлені обставини свідчать, що право позивача на отримання індексації грошового забезпечення було відновлено судовим рішенням.

Крім цього, тим же судовим рішенням стягнуто на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, відповідач поніс відповідальність за несвоєчасну виплату грошового забезпечення.

Щодо невиплати індексації грошового забезпечення, то зі змісту судових рішень у справі №560/19713/21 слідує те, що, на думку відповідача, така індексація взагалі не повинна була бути нарахована та виплачена, враховуючи значне збільшення грошового забезпечення військовослужбовців за рахунок збільшення щомісячних складових. Однак через зміни у законодавстві така позиція виявилась помилковою, а вирішальною у нарахуванні індексації стала незмінність посадового окладу.

Отже, причиною невиплати індексації був її спірний характер, який обумовлювався нечіткістю законодавства. Тобто, відмова у виплаті індексації не носила свавільного характеру.

Враховуючи вказане та те, що позивачем не надано доказів, що прямо підтверджують заподіяння шкоди його здоров`ю чи інших втрат немайнового характеру, заподіяних саме бездіяльністю відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 грудня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Героїв Майдану, 64,м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 08202826)
Головуючий суддя Д.А. Божук