Справа № 463/7980/23
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/7980/23 Провадження № 2-а/450/104/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, від імені якого діє Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову серії ЕАТ № 7641575 від 31.08.2023 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7641575 від 31.08.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено, що 31.08.2023 року о 21 год. 47 хв. ОСОБА_1 у м. Львів, вул. Наукова, 44, керуючи транспортним засобом марки Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», здійснила рух прямо при дозволеному лише розвороті, чим порушила п.8.4.г ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки в цей день не здійснювала вказане порушення., будь-які докази вчинення нею правопорушення у постанові відсутні. Вважає, що оскаржувана постанова була складена відносно неї незаконно. Працівниками патрульної поліції не надано їй можливості скористатись правом на подання пояснень. Додає, що всупереч нормам КУпАП, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, на підставі яких працівником поліції зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 30.10.2023 року провадження у справі відкрито.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області 04.12.2023 року подав відзив на позовну заяву, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що відповідно до постанови від 31.08.2023р. о 21 год. 47 хв. у місті Львові по вул. Науковій, 44, позивач, керуючи транспортним засобом Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», а саме здійснив рух прямо, при дозволеному розвороті, чим порушив п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. Вказане також підтверджується відеозаписом, долученим до відзиву. Щодо покликань позивача про винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу, то інспектор виніс постанову у відповідності до норм чинного законодавства, тобто, за вчинення правопорушення, зафіксоване у сфері безпеки дорожнього руху, на водія можна винести постанову на місці вчинення правопорушення (місці зупинки транспортного засобу). Доводи позивачки спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та не відповідають фактичним обставинам справи. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю.

12.04.2023 року ОСОБА_1 на адресу суду подано відповідь на відзив. Вказує, що відзив не спростовує доводів, які наведені у позовній заяві. Відзив на позовну заяву та додані до нього документи підписані не уповноваженою особою, а саме ОСОБА_2 , який не є особою, що діє в межах самопредставництва відповідача. Так представником відповідача додано до відзиву на позовну заяву Довіреність, видану керівником відповідача. Натомість до відзиву на підтвердження повноважень особи, яка підписала відзив, не додано інших необхідних документів: виписки з державного реєстру, а також документи що надають право діяти представнику від імені відповідача на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), тобто без окремого доручення. Тобто, відзив на позовну заяву ти додані документи подані особою, яка не має відповідних повноважень на представництво інтересів відповідача. Також Вахула Роман Олегович не є адвокатом та не надає таку правову допомогу Відповідачеві при розгляді даної справи. Від імені відповідача суду взагалі не надано доказів, які спростовують доводи Позивача наведені у позовній заяві. До відзиву відповідач долучає відеозапис нагрудних відео-реєстраторів поліцейських в електронній формі (розміщені на DVD-R диску). Однак зазначені відеозаписи у електронній формі, як електронні докази, не засвідчені електронним підписом, як того вимагає КАС України. Відповідачем жодним чином не спростовано доводів щодо не надання позивачеві можливості скористатись правами, а саме: юридичною допомогою адвоката та правом на подання письмових пояснень у справі. Отже, інспектор відмовив водієві у реалізації його законних на отримання правової допомоги та подання письмових пояснень.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак у відповіді на відзив вказала про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву вказав про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАТ № 7641575 від 05.05.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 гривень.

Відповідно до даної постанови вбачається, що 31.08.2023 року о 21 год. 47 хв. ОСОБА_1 у м. Львів, вул. Наукова, 44, керуючи транспортним засобом марки Nissan Leaf д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», здійснила рух прямо при дозволеному лише розвороті, чим порушила п.8.4.г ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 8.4 «г» ПДР України дорожні знаки поділяються на групи: наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах пропротиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.

Натомість відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав, до відзиву таких доказів не долучив. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовим відзивом, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Долучений до відзиву відповідачем відеозапис не є підтвердженням вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 122 КУпАП, оскільки на ньому не відображено факту вчинення порушень ПДР, а зафіксовано лише факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом. Вказаний відеозапис, окрім цього, розпочато після зупинки транспортного засобу та його руху на обочину.

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7641575 від 31.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536, 80 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 12.12.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук