Справа № 480/3941/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2023 р. Справа № 480/3941/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" (далі - позивач, ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (далі - відповдіач-1, ГУ ДПС у Сумській області), Державної податкової служби України (далі - відповдіач,-2, ДПС України), в якій просило:
1) визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії ГУ ДПС у Сумській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.03.2023 року №8430034/43436650 щодо податкової накладної №1 від 08.02.2023 року;
2) зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування ТОВ УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА податкову накладну №1 від 08.02.2023 року датою її фактичного подання - 08.02.2023 року.
Вимоги вмотивовані тим, що реєстрацію поданої позивачем податкової накладної №1 від 08.02.2023 зупинено з підстав того, що обсяг постачання товару/послуги 8413, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критерії ризиковості здійснення операції. З метою доведення реальності здійсненої господарської операції та реєстрації податкової накладної №1 від 08.02.2023 року, 09.03.2023 року позивачем подано до податкового органу пояснення щодо здійсненої господарської операції. Однак, Комісією прийнято Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8430034/43436650 від 15.03.2023 року, яким відмовлено в реєстрації спірної податкової накладної у зв`язку з наданням платником податку копій первинних документів, складених із порушенням законодавства.
Разом з тим, позивач наполягає, що усі первинні документи, що підтверджують реальність здійснення господарської операції за договором, були надані податковому органу, у той час як відповідачем-1 не враховано факт виключення позивача з ризикових платників податку, що стало підставою зупинення реєстрації податкової накладної, а відповідачем-2 не враховано надані первинні документи, що підтверджують реальність господарської операції, а також факт імпорту обладнання, а також не вказано, яких саме первинних документів йому не вистачає.
Ухвалою суду від 03.05.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.51).
Представниками Головного управління ДПС у Сумській області та ДПС України були подані відзиви на позовну заяву (а.с.58-61, 65-67), в яких представники просили відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Так, зазначили, що за результатами автоматизованої перевірки поданої податкової накладної № 1 від 08.02.2023 контролюючим органом надіслано позивачу квитанцію, у якій зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація вищенаведеної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 8413, дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також було запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Наголосили, що чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної перелік документів, які потрібно подати платнику разом з поясненням, оскільки даний перелік документів визначений пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 р. № 520 (далі - Порядок № 520).
В подальшому з метою розблокування зупиненої податкової накладної № 1 від 08.02.2023 позивачем на розгляд Комісії ГУ ДПС у Сумській області подано Повідомлення №3 від 09.03.2023 р., а саме пояснення з документами у 36 файлах, у тому числі рахунок на оплату № 5 від 30 січня 2023 року, та банківську виписку від 09.03.2023.
Втім рахунок на оплату № 5 від 30 січня 2023 р. не містить обов`язкових реквізитів, таких як посада і прізвище особи, що не дає змогу ідентифікувати особу, яка підписала такий документ, а виписка з АГ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» від 09.03.2023, згідно якої 08.02.2023 року ТОВ «Радехівський цукор» перерахував кошти на рахунок позивача в розмірі 705 936,00 та 1 055 040,00 на виконання умов договору № 11КО/21 від 20.04.2021 р., не містить підписів учасників правовідносин. Таким чином, вищевказана банківська виписка не підтверджує взаємовідносини позивача зі своїм контрагентом.
У зв`язку з вищевикладеним Комісією ГУ ДПС у Сумській області прийнято рішення від 15.03.2023 № 8430034/43436650 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 08.02.2023 р. в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
Представники відповідачів у відзивах також наголосили, що до позовної заяви позивачем долучено як доказ відомості про електронний документ (договір), що начебто підтверджує підписання договору № 11КО/21 від 20.04.2021 сторонами, шляхом накладення на нього електронного підпису, натомість на розгляд Комісії регіонального рівня даний документ не був наданий, що стало однією з підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, відповідачі вказали у відзивах, що така вимога є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, оскільки суд не вправі зобов`язувати відповідача до вчинення тих дій, які згідно із податковим законодавством України можуть здійснюватися лише за його розсудом, тобто не може перебирати на себе повноваження іншого державного органу.
Представником позивача відповіді на відзив подано не було, втім, представник ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" подав заяву щодо розміру судових витрат на правничу допомогу та докази на підтвердження понесених витрат (а.с.79-84).
Ухвалою суду від 07.07.2023 було витребувано даткові докази у позивача.
Поряд з цим представник ГУ ДПС у Сумській області подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (а.с.87-88), в якій просив відмовити у задоволенні заяви щодо розміру судових витрат на правову допомогу у повному обсязі, з огляду на те, що позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що унеможливлює здійснення аналізу таких робіт (послуг) та визначення розміру витрат на правничу допомогу. Крім того, не надано також розрахунку часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та платіжного доручення, яке б підтверджувало сплату позивачем адвокатському бюро витрат на правову допомогу у сумі 4 000 грн.
Також вказав, що ця справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому є справою незначної складності, а спірні правовідносини не новими у судовій практиці.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа 03.01.2020 за основним видом економічної діяльності 46.69 - Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням та є платником податку на додану вартість.
20.04.2021 року між ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" та Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ "Радехівський цукор", Покупець) укладено Договір №11КО/21 (далі - Договір), відповідно до п.п.1.1, 1.2 п.1 якого ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" зобов`язується на протязі дії Договору поставляти та передавати у власність ТОВ "Радехівський цукор" продукцію виробничо-технічного призначення в найменуванні, кількості і ціні згідно узгоджених Сторонами Специфікацій, а ТОВ "Радехівський цукор" зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити товар (партію товару) згідно з умовами цього Договору. Найменування, характеристики, ціна за одиницю товару, кількість товару та/або вартість окремої партії товару, що підлягає поставці за цим Договором, умови та терміни поставки визначаються Специфікаціями, що з моменту підписання їх Сторонами стають невід`ємними частинами цього Договору (а.с.13-16).
Так, згідно п.1 Специфікації №1 до Договору, укладеної між ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" та ТОВ "Радехівський цукор" 17.01.2023 (а.с.18-19) ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" поставляє ТОВ "Радехівський цукор" продукцію виробничо-технічного призначення, а саме Насосний агрегат 6/4W-В-(2)-400R-55-РЕТ в кількості 2 одиниці ціною в 1507200,00грн., в т.ч. ПДВ 251200,00грн.
За умовами п.5 зазначеної Специфікації термін поставки складає 120 (сто двадцять) календарних днів з дати розміщення замовлення, за умови підписання ТОВ "Радехівський цукор" Договору та Специфікації, та при виконання умов оплати, зазначених в п.4 цієї Специфікації.
За виставленим 30.01.2023 позивачем для ТОВ "Радехівський цукор" рахунком на оплату №5 (а.с.21, 76), ТОВ Радехівський цукор проведено авансовий платіж у розмірі 70% відповідно до Специфікації №11 від 17.01.2023 року - 1055 040,00грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку (а.с.22).
За вказаною подією 27.02.2023 року позивачем сформовано та подано для реєстрації податкову накладну №1 на суму 1 055 040 грн. 00коп., в т.ч. ПДВ 175 840,00грн. (а.с.23-24).
Проте, згідно квитанції від 27.02.2023 (а.с.25, 71) повідомлено, що реєстрація податкової накладної від 08.02.2023 №1 зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Обсяг постачання товару/послуги 8413 , дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомляємо: показник "D"=9.3305%, "Р"=0. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вказане визнається відповідачем у відзиві (а.с.66-67) та підтверджується матеріалами справи (а.с.72-76).
Однак 15.03.2023 Комісією ГУ ДПС у Сумській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН було прийнято рішення №8430034/43436650 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 08.02.2023 з підстав наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Зокрема, вказано, що Договір купівлі-продажу, укладений між контрагентом - покупцем та ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА", не підписаний жодною стороною суб`єктів господарської діяльності. Первинні бухгалтерські документи на підставі даного договору складені з порушенням Закону України від 16 липня 1999 року №996 - XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (а.с.27-28).
Не погодившись з рішеннями Комісії регіонального рівня від 15.03.2023 №8430034/43436650, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної №1 від 08.02.2023, ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" подано скаргу до Комісії центрального рівня про скасування вказаного рішення та реєстрацію податкової накладної №1 від 08.02.2023 та пояснення до скарги (а.с.29-33).
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який, серед іншого, визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі - Порядок №1165).
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно пункту 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до отриманої позивачем квитанції (а.с.114), реєстрація спірної накладної зупинена у зв`язку із її відповідністю п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції.
Суд зазначає, що Критерії ризиковості здійснення операції є Додатком №3 до Порядку №1165, відповідно до пункту 1 якого (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) критерієм ризиковості здійснення операції є: Обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.
Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
За таких обставин надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, що впливає на необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Однак відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, надісланої відповідачем-1 (а.с.25) зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із обґрунтовано розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.
Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару, зазначений у податковій накладній, яку подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого товару та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару, зазначеного в податковій накладній, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
Натомість, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення пункту 11 Порядку №1165 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.
Представник відповідача наголошує про відсутність обов`язку зазначати конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків.
Щодо вказаних доводів суд звертає увагу, на те, що зазначене рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної є актом індивідуальної дії, адже виданий суб`єктом владних повноважень, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.
Головною рисою таких актів є чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 листопада 2022 року у справі №320/3484/21.
При цьому, Порядок №1165 не передбачає можливості проведення контролюючим органом консультацій, листування з платником податку на етапі прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН чи залучення платника податку до процесу прийняття цього рішення в інший спосіб. Тобто, у даному випадку платник податку фактично позбавлений можливості на участь у процесі прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення. Як наслідок, визначальне значення для дотримання законності цієї процедури і забезпечення прав платника податку під час її проведення має конкретизація контролюючим органом підстав для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та зазначення у квитанції про зупинення чітких і зрозумілих вказівок такому платнику щодо того, які саме пояснення та копії документів має надати цей платник задля розгляду питання про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
У цій справі надіслана позивачу квитанція містить лише загальне посилання на наявність у нього права подати пояснення та копії документів, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній. Зазначене унеможливлює визначення платником порядку своїх дій, які він має вчинити з метою прийняття контролюючим органом позитивного рішення про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.
Згідно пункту 10 Порядку №520 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії повинно також містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням комісії ГУ ДПС у Сумській області відмовлено у реєстрації податкової накладної у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Зокрема, вказано, що Договір купівлі-продажу, укладений між контрагентом - покупцем та ТОВ "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА", не підписаний жодною стороною суб`єктів господарської діяльності. Первинні бухгалтерські документи на підставі даного договору складені з порушенням Закону України від 16 липня 1999 року №996 - XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частинами 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.
Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи контролюючим органом зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було.
Суд зазначає, що саме лише зазначення про відсутність певних документів чи подання певних документів, складених з порушенням, не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності чи неприйняття таких документів за наявності інших поданих документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 420/7850/22.
У цій справі матеріалами справи підтверджено, що до значного обсягу документів на підтвердження здійснення господарської операції позивачем надано копію договір, в якому відсутній підпис жодної із сторін (а.с.75).
Втім до матеріалів позову позивачем надано докази про укладення та підписання такого договору в електронному вигляді (а.с.17).
Поряд з цим, суд зауважує, що позивач скористався своїм правом для подання скарги, до якої було надано у тому числі договір 11КО/21 від 20.04.2021, однак скарга не була задоволена вже з інших підстав - ненаданням платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. В рішенні ДПС України відсутні будь-які зауваження до укладеного договору (а.с.29-34).
Проте жодної належної оцінки вказаним документам контролюючим органом надано не було та не зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням не прийняття частини документів.
Також варто відмітити, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 листопада 2018 року у справі №816/709/17, господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Відтак посилання на вказані підстави в обґрунтування прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, за умови не наведення комісією доказів того, що інші подані документи, тим паче за подією сплати коштів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Представник відповідача-1, обґрунтовуючи свою позицію у відзиві, додатково вказує на те, що рахунок на оплату не містить посади та прізвище особи, що підписала документ, а у виписці банку не містить підписів учасників відносин. Проте вказані доводи суд не приймає до уваги, оскільки зазначені обставини не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Крім того, відсутність посади чи прізвища особи, що підписала документ не є безумовною підставою для висновку про позбавлення таких документів юридичної сили та доказовості, так як сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 січня 2021 року у справі № 816/2661/15, від 17 лютого 2021 року у справі № 1.380.2019.001522. При цьому відтиск печатки підприємства позивача (а.с.21), наявний на рахунку, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи у здійсненні певної господарської операції. Також на виписці банку міститься підпис та посада особи «Райффайзен Банк», яка надала виписку банку (а.с.22).
Надаючи оцінку прийнятому оскаржуваному рішенню, суд зазначає, що у межах цієї спірної ситуації, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.
У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Також суд зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, 16 вересня 2022 року у справі № 380/7736/21, 19 липня 2023 року у справі № 420/7850/22.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення реєстрації та відмови у реєстрації в ЄРПН, складеної позивачем податкової накладної №1 від 08.02.2023.
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям відповідності, визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправним та підлягає скасуванню.
При цьому, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246).
Відтак, оскільки рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної підлягає скасуванню, відповідно пунктів 19-20 Порядку №1246, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 08.02.2023 №1 датою її фактичного подання.
При цьому матеріалами справи підтверджується, що спірна податкова накладна була фактично подана 27.02.2023, а не 08.02.2023, як помилково вважає позивач, що підтверджується копією квитанції (а.с.25), а відтак, позовні вимоги про зобов`язання зареєструвати податкову накладну саме датою 08.02.2023, не підлягають задоволенню, а належним способом захисту є зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 08.02.2023 №1 датою її фактичного подання 27.02.2023.
Щодо посилань відповідача на дискреційність повноважень, що саме на контролюючий орган покладено обов`язок прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної, як вже було вказано вище датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням (пункт 20 Порядку №1246). У справі, що розглядається, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні датою її фактичного направлення/надходження є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права. Відтак вказані доводи суд не приймає до уваги.
Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 листопада 2022 року у справі №320/3484/21.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір, сплаченого згідно платіжної інструкції від 12.04.2023 №122 (а.с.9) по 1342,00грн. з кожного.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Сумській області від 15.03.2023 року №8430034/43436650.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" від 08.02.2023 №1, датою її подання для реєстрації - 27.02.2023.
Стягнути на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ГІДРАВЛІКА" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області та Державної податкової служби України в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір по 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. з кожного.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2023.

Суддя І.Г. Шевченко