Справа № 140/35758/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/35758/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ примусового виконання рішень) про скасування постанови про накладення штрафу від 27.11.2023 ВП № 66735965.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 27.11.2023 винесено постанову №66735965 про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду від 30.07.2021 у справі № 140/5930/21.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки листом ГУ ПФУ у Волинській області від 17.11.2023 №0300-0504-5/65817 повідомлено державного виконавця про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі № 140/5930/21 виконане в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 по 30.09.2021 в сумі 125382,03 грн. Виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Також виконавця повідомлено, що з 01.10.2021 виплата перерахованої пенсії ОСОБА_1 проводиться щомісячно.

Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення суду без поважних причин. Позивач зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З огляду на що просить скасувати постанову відповідача про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Розгляд справи призначено на 11.30 год. 25.12.2023. Розгляд справи було відкладено у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на 15.00 год. 27.12.2023.

У поданому суду відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив. В обґрунтування цієї позиції вказав, що постановою державного виконавця від 20.09.2021 відкрите виконавче провадження №66735965 з примусового виконання виконавчого листа №14266/2021, виданого 07.09.2021 Волинським окружним адміністративним судом у справі №140/5930/21. Згідно з повідомленням ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії та проводиться її виплата. Однак, виплата заборгованості за період з 01.09.2021 по 30.09.2021 в сумі 125382,03 грн є непроведеною. Відповідач вказає на те, що це свідчить про неналежне виконання рішення суду від 30.07.2021 у справі №140/5930/21. Тому 27.11.2023 державним виконавцем правомірно за наявності підстав та у межах повноважень винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду.

У судовому засіданні 27.12.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав, із підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Третя особа у судовому засіданні 27.12.2023 та поданих запереченнях вказала на правомірність постанови державного виконавця про накладення штрафу від 27.11.2023, позаяк судове рішення на даний час є невиконаним.

27.12.2023 в справі була оголошена перерва до 14:30 год 28.12.2023.

У судове засідання 28.12.2023 представники сторін не прибули, від представника позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, а відповідач був належними чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої частиною 7 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши вступні слова представника позивача та третьої особи 27.12.2023, дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.20212 №140/5930 /21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України у Волинській області від 19.05.2021 №54/16-77. Зобов`язано відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 №704, із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлінням Служби безпеки України у Волинській області від 19.05.2021 №54/16-77 (з урахуванням раніше виплачених сум).

07.09.2021 для виконання вказаного судового рішення в зобов`язальній частині Волинський окружний адміністративний суд видав стягувачу ОСОБА_1 виконавчий лист №14266/2021.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Трофимюка П.В. від 30.09.2021 відкрито виконавче провадження № з виконання виконавчого листа №14266/2021. Одночасно боржнику встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 7, 44).

16.11.2023 головний державний виконавець скерував вимогу ГУ ПФУ у Волинській області вжити вичерпних заходів щодо виконання рішення суду та надати інформацію про стан виконання виконавчих проваджень (а.с.9-10).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Трофимюка П.В. від 17.11.2023 у виконавчому провадженні № 66735965 за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 №140/5930/21 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. Як зазначено у постанові, з матеріалів виконавчого провадження, а також проведеною перевіркою державним виконавцем встановлено, що рішення суду залишається невиконаним. Зокрема ГУ ПФУ у Волинській області не проведено виплату заборгованості у сумі 125382,03 грн (а.с.13, 45).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як установлено пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною четвертою статті 19 зазначеного Закону на сторону виконавчого провадження покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу наведених норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

За обставин цієї справи, після надходження до ГУ ПФУ у Волинській області вимоги боржник інформував державного виконавця про виконання рішення суду листом від 17.11.2023 №0300-0504-5/65817. Виконавцю повідомлено, те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 у справі № 140/5930/21 виконане в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 по 30.09.2021 в сумі 125382,03 грн. Нараховану суму заборгованості в сумі 125382,03 грн внесено до Реєстру судових рішень для її погашення. Виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Також виконавця повідомлено, що з 01.10.2021 виплата перерахованої пенсії ОСОБА_1 проводиться щомісячно ГУ ПФУ у Волинській області у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі просило закінчити виконавче провадження (а.с.11).

Також в матеріалах справи наявний розрахунок суми, що підлягали виплаті ОСОБА_1 , які сторонами не заперечуються (а.с.15).

Як вбачається із витягу з Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою для погашення заборгованостей, що утворився внаслідок невиконання рішень судів, судове рішення у справі №140/5039/21 від 30.07.2021 в частині виплати суми заборгованості 125382,03 грн внесено до нього за номером 441487 (а.с.14).

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд зазначає, що станом на день винесення оскаржуваної у даній справі постанови про накладення штрафу у державного виконавця була наявна інформація та документальне її підтвердження про стан виконання боржником рішення суду від 30.07.2021 у справі №140/5930/21.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не виконав повністю вказане рішення суду у частині виплати заборгованості з 01.04.2021 по 30.09.2021 в сумі 125382,03 грн саме у зв`язку із відсутністю виділених на цю мету коштів, а доказів вчинення ГУ ПФУ у Волинській області чи його посадових осіб протиправної бездіяльності щодо невиконання рішення суду матеріали справи не містять.

Однак обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником саме без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту четвертого Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Тобто, виплати здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не мають.

Суд враховує, що згідно з інформаційною довідкою №0300-05-7/57514 від 02.10.2023 станом на 01.10.2023 до ГУ ПФУ у Волинській області надійшло 28232 судових рішень у справах про пенсійне забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою по погашенню заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, на виконання рішень судів проведені нарахування на загальну суму 243749326, 92 грн. Кошти на погашення заборгованості на виконання рішень судів з пенсійних виплат в сумі 360000 тис. грн. визначено бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 631 від 24.06.2023. Борги, нараховані на виконання рішень судів, обліковуються ГУ ПФУ у Волинській області в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації (електронні пенсійні справи) та будуть виплачені в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. У липні 2023 року, з врахуванням виділених асигнувань, здійснено виплату коштів 185 особам за рішенням судів, які набрали законної сили по 20.09.2020 на суму 4549251, 93 грн (а.с.16).

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а), від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а), відповідно до якого невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що оскільки ГУ ПФУ у Волинській області вжило усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів (заборгованості) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів, тому позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ГУ ПФУ у Волинській області штрафу за невиконання рішення суду, у той час як матеріали справи свідчать про те, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні № 66735965 рішення виконано частково) та ним вжито визначені законодавством дії щодо виплати суми заборгованості нарахованої на виконання судового рішення, а тому з наведених вище підстав постанова державного виконавця від 17.11.2023 у виконавчому провадженні №66735965 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 5100 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Через відсутність документально підтверджених витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 27.11.2023 ВП № 66735965.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22в, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43001, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 1, ).

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Р.С. Денисюк