Справа № 280/8194/23
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 грудня 2023 року (12 год. 33 хв.)Справа № 280/8194/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представників сторін:

позивача- Сердюк Р.В.,

відповідача Боярська В.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати акт від 09.06.23 № 1551/08/01/09/ НОМЕР_1 нечинним та скасувати його в повному обсязі, як такий, що складений інспекторами за іншою адресою ніж та, що вказана у наказі від 30.05.2023 №866-П;

визнати податкове повідомлення-рішення № 9 від 30.06.23 нечинним та скасувати його в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем в ході проведення фактичної перевірки не вірно було визначено адресу господарської діяльності позивача, не було достовірно встановлено залишки ТМЦ, а готівкові кошти є особистими коштами позивача, що спростовує висновки податкового органу та свідчить про порушенням норм законодавства України при проведенні перевірки. Крім того, зазначає про відсутність повторності правопорушення. Просить позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечував. Зокрема зазначив, що представник позивача та продавець були присутні при проведенні перевірки, продавець надала пояснення щодо питань, які виникли в процесі перевірки, зауважень під час перевірки до акту перевірки не було. Перевірка проведена за п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України, за адресою господарської діяльності позивача, ТМЦ визначені відповідно до наданих документів позивачем та наявним товаром, а факт того, що готівкові кошти є особистими кошами позивача нічим не доведений, тому вважає перевірка проведена із дотриманням норм законодавства. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 27.12023.

Ухвалою суду від 27.11.2023 відкладено судове засідання на11.12.2023.

Протокольною Ухвалою суду від 11.112203 відкладено судове засідання на 18.11.2023.

18.12.2023 у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне.

На виконання листа ДПС України від 16.05.2023 № 11105/7/99-00-07-04-02-07 з метою виконання функцій контролю за додержанням вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; маркування підакцизних товарів, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні, фахівцями підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області проведено аналіз отриманої податкової інформації та доповідною запискою від 30.05.2023 № 1758 вн повідомлено керівника ГУ ДПС у Запорізькій області про наявні підстави для проведення фактичної перевірки об`єкту торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність позивач.

На підставі ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України, ст. 16 Закону №481 заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області прийнято рішення, оформлене наказом «Про проведення фактичної перевірки» №866-п від 30.05.2023 та направлень на проведення перевірки №1156, №1157 з метою виконання функцій проведена фактична перевірка позивача за період з 08.05.2023 по день закінчення фактичної перевірки.

Наказ та направлення відповідачем вручено 30.05.2021 під підпис ОСОБА_2 за довіреністю та ОСОБА_3 продавець ФОП ОСОБА_4 , що свідчить про дотримання абзаца сьомого пункту 81.1 статті 81 ПК України.

За результатами проведеної перевірки складено та зареєстровано акт фактичної перевірки від 09.06.2023 №1551/08/01/09/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено:

при реалізації 1 пачки сигарил «Marvel Sweet Cherry» за ціною 85,00 грн фіскалізований реєстратор розрахункових операцій ( надалі - РРО) не застосувався та розрахунковий документ встановленої форми на суму 85,00 грн. не видавався.

не застосування РРО при проведенні розрахункових операцій на суму 10972 грн з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції, а саме: згідно опису готівки на місці проведення розрахунків сума готівкових коштів склала 10972 грн з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції. Таким чином, встановлено не застосування РРО при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 10887,00 грн з вирахуванням проведеної контрольної розрахункової операції.

проведення розрахункових операцій без застосування РРО, а саме: під час перевірки знято фактичні залишки товарних запасів та складено відомість ТМЦ, яку підписано матеріально-відповідальною особою, та встановлено нестачу деяких видів ТМЦ на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 31100,00 грн (згідно відомості ТМЦ).

Окрім цього перевіркою було встановлено і використання праці найманої особи без оформлення трудових відносин, а саме - продавця ОСОБА_5 , яка здійснювала розрахунки готівкою.

31.05.2023 продавцем ОСОБА_5 отримано запит про надання документів до 08.06.2023. Доказів надання додаткових документів не надавалося.

На підставі акту фактичної перевірки заступником керівника Головного управління ДПС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафних (фінансових) санкцій від 30.06.2023 №9 на суму 64693,50 грн. Відповідно до поштового повідомлення №766 та наданого до матеріалів трекінгу Укрпошти 03.07.2023 позивачу направлялося податкове повідомлення рішення та було отримане 10.07.2023.

При цьому позивачем на оскаржуване рішення була подана скарга від 14.07.2023, яка була залишена без задоволення.

Відповідно до розрахунку штрафної санкції розмір становить: 85,00 грн, х 100 відсотків - за порушення вчинене в перше; 10887,00 грн, х 150 відсотків за повторне порушення; 31100,00 грн, х 150 відсотків - за повторне порушення; 1628,00 грн, за не ведення обліку товарних запасів.

Позивач не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Фактичні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (абз.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

До «інших законів» контроль за дотриманням яких покладено на органи ДПС належать зокрема Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг Закону» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон № 265) і Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підстави для проведення перевірки чітко визначені пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України), фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

п.80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи;

п.80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

З аналізу вказаних положень вбачається, що посадові особи контролюючого органу уповноважені розпочати проведення фактичної перевірки за умови пред`явлення платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку, до початку проведення перевірки.

У посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Як зазначено у пункті 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Стосовно підстави проведення перевірки судом встановлено, що на виконання листа ДПС України від 16.05.2023 № 11105/7/99-00-07-04-02-07 (а.с.121) фахівцями підрозділу Головного управління ДПС у Запорізькій області проведено аналіз отриманої податкової інформації та доповідною запискою від 30.05.2023 № 1758вн (а.с.112) і повідомлено керівника ГУ ДПС у Запорізькій області про наявні підстави для проведення фактичної перевірки об`єкту торгівлі за адресою : АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність позивач, що відповідає пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у відповідача були правові підстави для здійснення перевірки (податкового контролю) позивача.

Щодо отримання акта перевірки, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, ним було отримано акт фактичної перевірки 09.06.2023 року.

У судовому засіданні представник позивача акцентував уваг суду, що взагалі акт перевірки не був отриманий позивачем, однак в примірнику акту перевірки стоїть підпис ОСОБА_2 (за довіреність від 01.01.2021).

Судом встановлено, що даний акт був вручений особисто представнику позивача Клименко Д.Є. під підпис, який було зроблено саме в екземплярі податкового органу.

Факт вчасного отримання позивачем акту фактичної перевірки підтверджується також і запереченнями на акт перевірки від 09.06.2023 №1551/08/01/09/ НОМЕР_1 , в якому позивач зазначає, що 09.06.2023 року отримав примірник акту. Копії заперечень на акт перевірки надавалися суду позивачем.

Так як питання наявності довіреності від позивача у ОСОБА_2 від 01.01.2021 постало лише у судовому засіданні, тому судом були оглянуті електронні копії проведеної перевірки, які під час розгляду справи по суті були надані відповідачем для огляду суду та встановлено, що така довіреність надавалася перевіряючим під час перевірки. Більш того, у запереченнях на акт перевірки, які додані до матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 просить про розгляд заперечень повідомити представника ОСОБА_2 , тому суд відхиляє аргумент представника позивача що Клименко Дмитро Євгенович не є уповноваженою особою позивача.

Також слід зазначити, що ФОП ОСОБА_2 є орендарем приміщення за адресою АДРЕСА_3 , яке останній передав у суборенду ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить договір суборенди №01 від 01.01.2023 (а.с.11-13).

Стосовно строків подання заперечень на акт перевірки, суд зазначає наступне.

Заперечення подаються протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки), як зазначено у пункту 86.7 статті 86 ПК України.

Останнім днем для подання заперечень на акт перевірки було 23.06.2023 року від дати отримання 09.06.2023, але позивач пропустив цей строк, так як заперечення надійшли до відповідача відповідно печатки 26.06.2023, тому вони були залишені без розгляду, у зв`язку з пропуском строку.

Суд погоджується з відповідачем, що у разі якщо позивач не зміг подати їх особисто до ГУ ДПС у Запорізькій області із-за повіреної тривоги, яка була по Запорізькій області до 15.59 год, то позивач не був позбавлений можливості направити їх засобами поштового зв`язку 23.06.2023 після 15.59 год, коли закінчилася повітряна тривого у Запорізькій області. Крім того, відповідач звертає увагу суду, що відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку ГУ ДПС у Запорізькій області та регламенту ГУ ДПС у Запорізькій області в роботі управління встановлені часи початку і закінчення роботи відповідно до якого у п`ятницю робота в управлінні закінчується о 16.30 (витяг додається), тому позивач мав можливість своєчасно подати заперечень на акт перевірки.

Стосовно адреси, яка зазначена в наказі «Про проведення фактичної перевірки» №866-п від 30.05.2023, а саме АДРЕСА_2 (територія Критого ринку), суд зазначає наступне.

Копію наказу «Про проведення фактичної перевірки» № 866-п від 30.05.2023 було вручено двом уповноваженим особам позивача, а саме продавцю - ОСОБА_3 (особі, яка фактично проводить розрахункові операції) та ОСОБА_2 (за довіреністю), які ознайомились з цим наказом та особисто підписались в направленнях на проведення фактичної перевірки, тим самим підтвердили факт того, що працівники контролюючого органу вийшли на перевірку за вірною адресою, де дійсно здійснює свою діяльність позивач, інакше б вони мали всі підстави не допустити до перевірки.

Також нежитлове приміщення, частина якого згідно копії договору суборенди №01 від 01.01.2023 року знаходиться у позивача в суборенді, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , однак це є одне приміщення (кіоск), де позивачу відповідно до ліцензій надано право на роздрібну торгівлю тютюновими виробами. Тому суд погоджується з відповідачем, що зазначення в наказі однієї вулиці АДРЕСА_2 не свідчить про рпотиправність наказу на проведення перевірки, враховуючи, що судом встановлено, що перевірка була проведена за адресою господарської діяльності позивача. Зокрема в акті перевірки зазначено, що перевірку проведено за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім того, з доданих позивачем до позовної заяви документів вбачається неоднозначність в зазначенні адреси позивача, так у накладній № РН007-04375 від 30.05.2023 адреса покупця (позивача) зазначена, як АДРЕСА_5 , в ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, АДРЕСА_4 , кіоск.

Стосовно виявлених правопорушень, суд зазначає наступне.

Щодо порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України № 265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі - Закон № 265) за проведення розрахункових операцій без використання реєстраторів розрахункових операцій на суму - 85,00 грн та застосування фінансових санкцій у розмірі 85,00 грн підтверджується письмовими поясненнями продавця - ОСОБА_3 , яка власноручно зазначила і особисто розписалась в підтвердження достовірності цієї інформації, що: «31.05.2023 року продала пачку цигарок Марвел світчеррі за ціною 85 грн, чек на касовому апараті не роздруковувала, у зв`язку з тим, що апарат не перекодований» та визнається позивачем, а тому не потребує додатковому доказуванню.

Щодо порушення п.12 ст.3 Закону України № 265, що полягає в порушенні позивачем порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, яке призвело до застосування до нього фінансової санкції в розмірі 1 628,00 грн.

Під час перевірки зняті фактичні залишки товарних запасів та складено відомості ТМЦ, які підписано матеріально-відповідальною особою. В ході перевірки не були надані первинні документи на деякі види товарів згідно відомості ТМЦ, які підтверджують походження товару та його оприбуткування. В результаті чого порушено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації на суму 1628,00 грн. Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Дане правопорушення позивачем жодним доказом не спростоване.

Щодо порушення п.1, п.2, п.12 ст.3 Закону №265 яке полягає у не застосуванні реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 10887 грн з вирахуванням проведеної контрольної розрахункової операції.

Так, згідно опису готівки на місці проведення розрахунків, сума готівкових коштів склала 10972 грн, з урахуванням проведеної контрольної розрахункової операції. Опис готівки складено та підписано власноручно продавцем позивача - ОСОБА_3 . Будь-яких зауважень з її боку надано не було. Відповідно до пояснень ОСОБА_3 «при перерахунку грошей у касі сума готівки складає 10 092 грн». Зі змісту пояснень вбачається, що касовий апарат, а точніше РРО MINI T 400 ME, заводський номер ПБ , фіскальний номер , виробник ТОВ «Юнісістем», який зареєстрований позивачем на час проведення перевірки не працював, бо знаходився на перекодуванні, однак докази цього до матеріалів справи надані не були. Так як фіскальні чеки на касовому апараті не видавались, тому відповідно до Порядку реєстрації, ведення реєстру та застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України N 547 від 14 червня 2016 року позивачем повинна вестися книга ОРО та розрахункова книжка, доказів цього суду надані не були .

Стосовно доводів позивача про те, що виявлена під час проведення перевірки в касі готівка є не від реалізації підакцизної групи товару, а є особистими коштами позивача, жодним доказом не доведено. Натомість відповідно до вищезгаданого Порядку, у разі внесення особистих коштів до каси, позивач повинен був їх облікувати їх, як «Службове внесення». В іншому випадку в касі повинна зберігатись лише готівка від реалізації товару, яка повинна обліковуватись у встановленому порядку.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Порядку, внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватися через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо такі внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій. Так операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту, а операція "службова видача" використовується для реєстрації суми готівки, яка вилучається з місця проведення розрахунків та/або видається держателям електронних платіжних засобів.

А у разі незастосування РРО у випадках, передбачених законом, суб`єкт господарювання також повинен проводити внесення чи видачу готівки з місця проведення розрахунків, з використанням книги ОРО та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення.

Відповідно до ч.10 розділу ІІІ Порядку, якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам`яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, акцизного податку або іншого податку (збору), після чого слід виконати Z-звіт. За потреби виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.

Отже, суд погоджується з відповідачем, що законних та обґрунтованих підстав та доказів в підтвердження збереження в касі особистих коштів, позивачем ані під час перевірки, ані суду надано не було.

А оскільки це порушення було виявлено після проведення контрольно розрахункової операції, відповідно було застосовано до позивача 150 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів, як повторне порушення у розмірі 16330,50 грн.

Щодо порушення п.1, п.2, п.12 ст.3 Закону №265, яке полягає в непроведені розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, отже позивачем було здійснено реалізацію підакцизної групи товарів, а саме цигарок без використання РРО.

Так під час перевірки було знято фактичні залишки товарних запасів та складено відомість ТМЦ, відповідно до цієї відомості ТМЦ було встановлено нестачу деяких видів ТМЦ на суму 31100 грн. Дану відомість ТМЦ підписано без зауважень про не врахування будь-якого ще іншого товару, який би належав позивачу, особисто матеріально-відповідальною особою - ОСОБА_3 , в присутності іншого представника позивача Клименок Д.Є., який також жодних зауважень з цього приводу не заявляв.

При перевірці контролюючим органом були використані фактичні залишки товару та враховані накладні на придбання товару: № 3П23-000016943 від 31.05.2023, №РН007- 04375 від 30.05.2023 (інші документи щодо походження товару не надані) та по чекову інформацію бази даних ДПС України (СОД РРО). Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Надаючи оцінку тим доказам які надані позивачем, щодо підтвердження того, що не був врахований товар у коробці та на вітрині, суд зазначає, що фото де зображені пачки з цигарками Kent не є Kent Navy Blue, про що зазначає позивача. Крім того, складно встановити де саме зроблено дане фото. З іншого фото складно достовірно встановити, що це за цигарки, оскільки читається лише абревіатура ВАТ, тому ці фото суд не вважає достовірними та належними доказами .

Стосовно наданого відеозапису, суд також не визнає його належним, так як достовірно встановити, наявність залишків ТМЦ, які марки цигарок продавалися, чи дійсно пачки на вітрині не були враховані та не були муляжем з даного відеозапису не виявляється можливим, а друге відео взагалі знято а наступний день, тому суд не приймає даний доказ.

Тому суд вважає, що дане правопорушення також не є спростованим.

Оскільки це порушення відповідач вважає повторним до позивача при розрахунку фінансових санкцій застосовано 150 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів у сумі 46 650,00 грн.

Щодо позовної вимоги визнати акт від 09.06.2023 № 1551/08/01/09/ нечинним та скасувати його в повному обсязі, суд зазначає наступне

Акт про результати проведення фактичної перевірки згідно з чинним законодавством, не вважається рішенням органу владних повноважень. Він є службовим документом, у якому зафіксовані порушення законодавства, а отже не може бути оскаржений у судовому порядку.

Оскарження акту податкової перевірки є належним способом захисту прав позивача, оскільки він не є остаточним рішенням суб`єкта владних повноважень та не створює правових наслідків для суб`єктів господарювання, не порушує їхніх прав у публічно-правових відносинах. Таким чином, дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Щодо правомірності застосування розміру санкцій відповідно до п.1 ст.17 Закону №265, суд зазначає наступне.

Для перевірки обчислення відповідачем штрафної (фінансової) санкції як за вчинення позивачем повторного правопорушення необхідно надати оцінку діям позивача з огляду на повторність.

Так, позивач в позовній заяві зазначає, що контролюючий орган застосував до позивача штраф у розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів. Такий штраф у цьому випадку не може застосовуватися, оскільки він передбачений за повторне вчинення правопорушення. Повторним вважається порушення, вчинене після притягнення особи до відповідальності за порушення того ж виду. До того ж порушення не можуть одночасно бути повторними по відношенню одне до одного за одну перевірку.

Зі змісту ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» під порушенням вчиненим вперше розуміється продані з порушеннями товари (роботи, послуги), тобто дії вчинені у множині.

При цьому, у ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не зазначаються часові межі продажів з порушеннями товарів (робіт, послуг).

Суд вважає, що всі порушення, наведені в Акті фактичної перевірки від є такими, що вчинені позивачем вперше.

Таким чином, суму штрафної (фінансової) санкції відповідачем обчислено не вірно, так як позивачем не вчинялось повторне правопорушення.

Відтак, враховуючи, що повторність правовпорушення не є підтвердженим, тому суд дійшов висновку щодо портиправності нарахування штрафної санкції у розмірі 150% і вважає вірним розрахунок штрафної санкції виходячи із 100% вартості проданих з порушеннями товарів, саме тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення слід визнанати потиправним та скасувати в часитні нарахування 150%штрафної санкції, а в частині нарахування 100% вартості проданих з порушеннями товарів залишити в силі.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач в межах спірних правовідносин діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9 від 30.06.2023 в частині нарахування штрафних (фінансових санкцій) у розмірі 20993,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1252, 53 грн. (одна тисяча п`ятдесят дві грн 53 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний,166 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.12.2023.

Суддя О.В. Конишева