Справа № 645/380/23
Суддя: Мартинова О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/380/23
Провадження № 2-а/645/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мартинової О.М.,

за участю секретаря судовий засідань Кривченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Песікова Богдана Григорійовича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовною заявою до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Песікова Б.Г., якою просить суд визнати протиправними дії відповідача з притягнення його до адміністративної відповідальності постановою серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення його до адміністративної відповідальності (про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 20.01.2023 року відповідачем було винесено відносно нього постанову серії ЕАР № 6433731 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень за те, що ОСОБА_1 , за твердженням інспектора «керував т.з., будучи позбавленим права керування на 1 рік Октябрським районним судом м.Полтава від 11.10.2022 року по справі №554/5351/22, чим порушив п.2.1.а ПДР керування т.з. особою, позбавленою права керування т.з. ч. 4 ст. 126 КУпАП». В п.2 оскаржуваної постанови місцем розгляду справи зазначено «Харківська, Салтівський, м. Харків, пр.-т Ювілейний, буд 66-А». Позивач вважає, що дії відповідача були протиправними, а зазначена постанова протизаконна та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що інспектором при складанні постанови не надано позивачу право ознайомитися з матеріалами справи, надати пояснення, подавати докази, а також не роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та право на захист.

Крім того, ОСОБА_1 також зазначає, що через скрутний фінансовий стан та відсутність доходу внаслідок воєнних дій, він не зміг поїхати до м.Полтава у зазначений суд та дізнатися про справу №554/5351/22, яку зазначено в постанові інспектором. Після звернення позивача до юриста, останній йому повідомив, що під зазначеним у постанові номером №554/5351/22 у ЄДРСР значиться лише ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 19.07.2022 року у якомусь кримінальному провадженні відносно іншої особи, яка не має ніякого відношення до позивача.

При складанні постанови інспектор не звертав уваги на повідомлення позивача про те, що він не був обізнаний про винесену постанову. Постанова не містить підписи позивача в графах щодо роз`яснення йому прав за ст. 268 КУпАП, строку на оскарження за ст. 289 КУпАП, а також щодо отримання ним копії постанови.

Також позивач зазначає, що постанова не містить відомостей стосовно технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, а лише в п. 7 постанови зазначено, що «додаються відеозапис з бодікамери 470475», проте його не було надано позивачу.

Ухвалою суду від 20.03.2023 року позовну заяву залишено без руху, оскільки не відповідала вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України, а саме для сплати судового збору.

Ухвалою суду від 26.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

Ухвалою суду від 13.10.2023 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Песікова Б.Г. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в якості співвідповідача Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач інспектор Управління патрульноїполіції в Харківській області лейтенант поліції Песіков Б.Г. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник співвідповідача Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином. 16.05.2023 року поштовою кореспонденцією до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Шенкоржевської Р.Ю., яка діє на підставі довіреності, зі змісту якого вбачається, що Управління патрульноїполіції у Харківській області Департаменту патрульної поліції вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

20.01.2023 року о 12:09 ОСОБА_1 рухаючись по пр. Ювілейному буд. 66А в м. Харкові керував транспортним засобом PEUGEOT 605 TD номерні знаки НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування на 1 рік Октябрським районним судом міста Полтави від 11.10.2022 року справа №554/535/22, чим порушив вимоги пункту 2.1а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р.

Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, представився, пояснив причину зупинки транспортного засобу, даний факт було зафіксовано на службовий портативний відеореєстратор працівника поліції.

В ході перевірки інспектором з`ясувалося, що відповідно до постанови Октябрського районного суду міста Полтави від 11.10.2022 року у справі №554/5331/22 позивача було позбавлено права керування строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Також, постановою Октябрського районного суду міста Полтава в справі № 554/3542/22 від 19.08.2022 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП позивача було позбавлено права керування строком на 1 рік. Станом на 20.01.2023 року, на момент зупинки працівниками поліції Позивач не мав права керування транспортними засобами.

Твердження Позивача, що в оскаржуваній постанові зазначено номер судової справи, який не має до нього жодного стосунку пояснюється тим, що під час складання постанови, поліцейський, який здійснював розгляд справ, допустив описку і замість цифри «3», яку мав би написати, написав цифру «5», що підтверджується рапортом інспектора Песікова Б.І., від 20.01.2023 р. (який додається), тобто, замість номеру судової справи №554/5331/22 було вказано №554/5351/22, однак це не спростовує того, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення та не звільняє Позивача від адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 4 статті 126 КУпАП, оскільки відповідно до відомостей реєстру судової влади ОСОБА_1 був два рази притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення вимог частини 1 статті 130 КУпАП, що підтверджується доданими копіями постанов Октябрського районного суду міста Полтави № 554/5331/22 від 11.10.2022 р та № 554/3542/22 від 19.08.2022 р.

Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови, та особистим підписом в пункті 9.

Представник також зазначила, що відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до частини 4 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, (далі Інструкція) під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

В пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови доється відеозапис з бодікамери №470475, тобто, англ. body ? тіло, camera ? камера, що в свою чергу ототожнює значення «портативний відеореєстратор», який закріплюється на форменому одязі на грудях, тобто, на тілі поліцейського та не суперечить вимогам Інструкції, що зазначено вище. Бодікамера - це спеціальний пристрій, що використовується для запису, обробки та збереження інформації у форматі відео. Частіш за все пристрої даної категорії застосовуються у роботі представників силових структур: поліцейських, охоронців, військових. Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, вчинення якого підтверджено відео- та фотоматеріалами з нагрудної бодікамери № 470475, посилання на яку зазначено у пункті 7 оскаржуваної Постанови.

На відеозаписах з нагрудної бодікамери № 470475 зафіксовано розгляд справи відносно ОСОБА_1 , де йому відповідно до передбачуваних норм законодавства повідомили про його права та обов`язки.

Аргумент Позивача, про те, що він нібито не знав, що він був позбавлений права керування транспортним засобом не може бути підставою для скасування Постанови про адміністративне правопорушення. На момент виявлення правопорушення ОСОБА_1 рішення Октябрського районного суду міста Полтава від 11.10.2022 р та від 19.08.2022 р оскаржені не були та набрали законної чинності. В зв`язку з чим представник співвідповідача просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

18.12.2023 року до суду поштовою кореспонденцією надійшла відповідь від позивача ОСОБА_1 , згідно з якою він наголошує, що відеозапис з «бодікамери» не може слугувати належним та допустимим доказом. Позивач також зазначив, що інспектор притягнув його до адміністративної відповідності, не дослідивши обставини справи в сукупності, а керувався лише припущеннями або неправомірними чи недостовірними даними. В зв`язку з чим позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306,встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно з підпунктом «а» пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 20.01.2023 року інспектором роти №5 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП Песіковим Б.Г була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6433731 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень, в зв`язку з тим, що 20.01.2023 року о 12 год. 09 хв. ОСОБА_1 по пр.. Ювілейному, буд. 66-А в м.Харкові керував транспортним засобом PEUGEOT 605 TD, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування на 1 рік Октябрським районним судом м.Полтави від 11.10.2022 року справа №554/535/22, чим порушив п.2.1 «А» ПДР України

Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 19.08.2022 року у справі №554/3542/22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законної сили 30.08.2022 року.

Крім того, постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 29.09.2022 року у справі №554/5331/22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Вказана постанова набрала законної сили 11.10.2022 року.

Відповідно до ст. 317та ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

Таким чином суд вважає, що 20.01.2023 року ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами, оскільки постановами Октябрського районного суду м.Полтави по справі №554/3542/22 від 19.08.2022 року та по справі №554/5331/22 від 29.09.2022 року позивача позбавили права керування транспортним засобом на один рік. З наведеного встановлено, що дії позивача мають склад правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України.

Посилання позивача на те, що він не був обізнаний із наявністю судового рішення, яким його було позбавлено права керування транспортним засобом, суд відхиляє. Позивач не заперечує, що йому було відомо про те, що у провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебували справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена 20 січня 2023 року у той час як постанови по справі №554/3542/22 від 19.08.2022 року та по справі №554/5331/22 від 29.09.2022 року, якими позивача позбавлено права керування транспортним засобом набрали законної сили у серпні 2022 року та відповідно в жовтні 2022 року. Тобто позивач протягом тривалого часу не цікавився результатами розгляду справ про притягнення його до адміністративної відповідальності, хоча об`єктивно не був позбавлений можливості дізнатися про наявність постанов по справах №554/3542/22 від 19.08.2022 року та по справі №554/5331/22 від 29.09.2022 року.

Зазначення у оскаржуваній постанові серії ЕАР №6433731 від 20.01.2023 року неправильного номера судової справи, рішенням якого позивача позбавлено права керування транспортним засобом не може бути підставою для скасування постанови, оскільки не спростовує факт позбавлення права керування транспортним засобом позивача.

Стосовно посилання ОСОБА_1 на те, що постанова не містить відомостей стосовно технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, то суд зазначає наступне

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до частини 4 розділу ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, (далі Інструкція) під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

В пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови доється відеозапис з бодікамери №470475, тобто, англ. body ? тіло, camera ? камера, що в свою чергу ототожнює значення «портативний відеореєстратор», який закріплюється на форменому одязі на грудях, тобто, на тілі поліцейського та не суперечить вимогам Інструкції, що зазначено вище.

Також суд не приймає до уваги доводів позивача, що під час розгляду справи інспектором не було роз`ясненні його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, оскільки даний факт спростовується відеозаписом та копією оскарженої постанови, в якій міститься особистий підпис позивача в п.8 постанови, які долучені до матеріалів представником співвідповідача.

Інші доводи позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача.

Тобто за результатом розгляду справи інспектором установлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу

У постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Проте, в даному випадку позивачем не надано суду доказів на спростування обставин, що викладені в постанові відповідача, а також доказів відсутності факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Враховуючи викладене, суд, зазначає, що постанова серії ЕАР № 6433731 від 20.01.2023 року є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а тому підстави для її скасування відсутні.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.2,5,10,19,72-78,241,241-246,286, 293 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Песікова Богдана Григорійовича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач Інспектор 4 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Песіков Богдан Григорійович, місце знаходження м.Харків, вул. Шевченка, буд.315-А.

Співвідповідач Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, адреса для листування: м.Харків, вул. Шевченка, 315-А,.

Головуючий суддя: