Справа № 207/2759/22
Суддя: Юрченко І. М.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/2759/22
№ 2-а/207/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №99 від 12.09.2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №99 від 12.09.2022 року, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №99 від 12.09.2022 року, яка винесена Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Кам`янської міської ради, провадження по справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено штраф у сумі 340,00 грн.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивачка зазначила, що 31 серпня 2022 року інспектором Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Благоустрій» Ковальовим Володимиром Олеговичем було складено протокол про адміністративне правопорушення №23/08, за фактом бездіяльності ОСОБА_1 (надалі -Позивач) з приводу прибирання прилеглої території та санітарного очищення від карантинних трав за адресою: АДРЕСА_1 чим остання порушила п.5.6.3 «Правил благоустрію Кам`янської міської територіальної громади», затверджених рішенням міської ради 22.12.2021 №456-14/VIII, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено в торговому приміщенні магазину, що розташований по АДРЕСА_1 , який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у якої позивачка ОСОБА_1 працює продавцем консультантом, що підтверджується трудовим договором від 22.08.2022 року, де згідно до діючого законодавства оформлено Куток споживача, в якому розміщені: Витяг про реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 копія її паспорту, договір оренди приміщення, а також всі документи надані інспектору поліції під час складання протоколу.

12.09.2022 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради було винесено постанову №99, якою вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накласти штраф 340 грн. на користь держави.

Позивач ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого за ст.152 КУпАП та не вчиняла адміністративного правопорушення, відповідачем не наведено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення; було порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, котра не відповідає вимогам, встановленим КУпАП, а тому просить постанову скасувати.

Так, в оскаржуваній постанові суб`єктом владних повноважень не зазначено на підставі яких доказів встановлено та підтверджується факт того, що позивач є належним суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Крім цього, під час розгляду справи, членами адміністративної комісії не було викликано ні ФОП ОСОБА_2 , ні особу відносно якої розглядались матеріали, не витребувані додаткові матеріали стосовно проведення господарської діяльності громадянкою ОСОБА_1 , або відомості про призначення її відповідальною посадовою особою магазина за адресою: АДРЕСА_1 , та інше.

Таким чином, було порушено закріплений КУпАП порядок, оскільки, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглядалась без участі посадової особи (представника) магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично належний фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 , яка формально скоїла це адміністративне порушення.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивача Устименко О.М. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та відсутністю позивачки, в якій підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. Також надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що Кам`янська міська рада не є належним відповідачем, не виносила відносно ОСОБА_1 постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, а повноваження щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення належать до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Кам`янської міської ради. Також гр. ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про засідання комісії, чим не було позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, бути присутньою під час розгляду справи, надавати пояснення, докази, заявляти клопотання.

Доказом порушення позивачем правил благоустрою Кам`янської міської територіальної громади є фіксація факту правопорушення, а саме: фото не прибраного сміття та опалого листя об`єкту благоустрою.

Також стосовно компенсації витрат за послуги адвоката, Кам`янська міська рада просила врахувати, що державні органи та органи місцевого самоврядування знаходяться в скрутному матеріальному становищі, спричиненими бойовими діями на території нашої держави.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 грудня 2022 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №99 від 12.09.2022 року, в якості співвідповідача Виконавчий комітет Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.

Представник відповідача Виконавчого комітету Кам`янської міської ради також надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що постановою №99 від 12.09.2022 на позивача, як на громадянку, накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340,00 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 вчинила порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, а саме: 31.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , не провела санітарне очищення від карантинних трав та не прибрана прилегла територія, чим порушила п.5.6.3. Правил благоустрою Кам`янської міської територіальної громади, затверджених рішенням міської ради від 22.12.2021 №456-14/VII, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доказом порушення позивачем Правил благоустрою Кам`янської міської територіальної громади є фотофіксація факту правопорушення, а саме: фото не прибраного від сміття та опалого листя об`єкту благоустрою, а також бур`яну заввишки більше 10 см. (копії фото додаються).

Суд, дослідивши доводи сторін, письмові докази у справі, проаналізувавши нормативно-правові акти у відповідній сфері, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.09.2022 року №99, ОСОБА_1 31.08.2022 року за адресою АДРЕСА_1 не провела санітарне очищення від карантинних трав не прибрана прилегла територія, чим порушила п. 5.6.3 Правил благоустрою Кам`янської міської територіальної громади, які затверджені рішенням міської ради від 22.12.2021 №456-14/VIII (ар.с.37).

З наведених мотивів, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Кам`янської міської ради 12.09.2022 року була винесена постанова №99 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340,00 грн.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вищенаведені обставини заперечує, стверджує, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого за ст.152 КУпАП та не вчиняла адміністративного правопорушення, відповідачем не наведено жодних доказів вчинення адміністративного правопорушення; було порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, котра не відповідає вимогам, встановленим КУпАП, а тому просить постанову скасувати.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (навмисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Стаття 152 КУпАП передбачає відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об`єктивна сторона правопорушення, це скоєння дій (бездіяльність), які порушують правила благоустрою, встановлені органами державної влади та місцевого самоврядування.

Згідно п. 5.6.3. Правил благоустрою Кам`янської міської територіальної громади, затверджених рішенням міської ради від 22.12.2021 №456-14/VII порядок проведення санітарного очищення об`єктів благоустрою, збереження зелених насаджень, включає в себе:

- регулярне прибирання від сміття, побутових відходів, бруду, опалого листя, снігу, що забезпечує утримання об`єктів благоустрою та прилеглих територій у належному санітарному стані; при цьому тротуари прибираються вздовж всієї ділянки будинку, домоволодіння (в межах належності), до бордюрного каменю;

- регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення;

Відповідно до Рішення Виконкому Кам`янської міської ради від 18.12.2019 № 453 утворено адміністративну комісію при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради та затверджено Положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради.

Пунктом 4.6 Положення передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може розглядатись лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 4.9. Положення передбачено, що адміністративна комісія при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення;

- чи винна дана особа в його вчиненні;

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності;

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність;

- чи заподіяно майнову шкоду;

- інші обставини що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4.10 визначено обов`язок ведення протоколу при розгляді кожної справи про адміністративне правопорушення.

Адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад уповноважені притягувати до адміністративної відповідальності осіб за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері благоустрою, зокрема за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що наявними в матеріалах справи доказами не доведено дотримання відповідачем права позивача на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та прийнятті рішення за наслідками такого розгляду.

Так матеріали справи не містять доказів, що позивачка отримала сповіщення про місце і час розгляду справи. Протокол засідання комісії також не долучений до матеріалів справи. Пояснення від позивача не відбирались. Ані протокол, ані постанова не містять інформації щодо обставин порушення, зокрема не зазначено наявність обов`язку позивача прибирати територію за вказаною адресою. Щодо об`єкта за адресою не зазначено власник/орендар, назва тощо. Тобто не вказано суб`єктивний склад правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 року №2807-ІУ та п.2 Р.ІІІ та п.1 Р.УІІ Типових правил благоустрою території населеного пункту, затверджених наказом МРРБЖКХ України від 27.11.2017 року №310 підприємства, установи та організації (в особі їх посадових осіб), фізичні особи - підприємці, громадяни, іноземці, особи без громадянства, балансоутримувачі, власники та орендарі об`єктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену Правилами прилеглу до цих об`єктів територію.

Разом з цим у судовому засіданні встановлено, що позивачка не має ніякого відношення до об`єкта, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .

В оскаржуваній постанові суб`єктом владних повноважень не зазначено, на підставі яких доказів встановлено та підтверджується факт того, що Позивач є належним суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Крім цього, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності Відповідачем не було взято до уваги докази надані Позивачем під час складання адміністративного протоколу, а саме:

- виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, підтвердження належності магазину, що розташований по АДРЕСА_1 , фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

- трудовий договір від 22.08.2022 року між Позивачем та роботодавцем ФОП ОСОБА_2 , згідного до якого Позивач є продавцем консультантом та в якому відсутнє покладання обов`язків керуючого (адміністратора, директора) магазином (торговою точкою);

Під час розгляду справи членами адміністративної комісії не витребувані додаткові матеріали стосовно проведення господарської діяльності громадянкою ОСОБА_1 , або відомості про призначення її відповідальною посадовою особою магазина за адресою: АДРЕСА_1 , та інше.

З огляду на вказане, суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про відсутність підстав для винесення постанови від 12 вересня 2022 року № 99 про накладення адміністративного стягнення щодо позивача.

Таким чином, на переконання суду, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 5.6.3. Правил благоустрою Кам`янської міської територіальної громади, які затверджені рішенням міської ради від 22.12.2021 №456-14/VIII, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження його вини та обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 12 вересня 2022 року № 99.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Разом з цим суд зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення Адміністративною комісією було порушено приписи статті 278 КУпАП, якою встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, серед іншого, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як вбачається з постанови №99 від 12.09.2022 р. адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради, на засіданні адміністративної комісії ОСОБА_1 не була присутньою. Відповідачем не надано суду доказів отримання ОСОБА_1 повідомлення про отримання виклику на засідання комісії з розгляду протоколу №23/08 від 31.08.2022 року.

При цьому, дослідженням змісту протоколу про адміністративне правопорушення №23/08 від 31.08.2022 року судом встановлено, що дата та час розгляду адміністративної справи у вказаному протоколі не зазначені.

В матеріалах справи відсутні, і відповідачем не надані будь-які докази щодо належного повідомлення позивача про дату та час проведення засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради по розгляду протоколу №23/08 від 31.08.2022 року та справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Отже, про дату та час проведення засідання адміністративної комісії по розгляду протоколу №23/08 від 31.08.2022 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлена не була, повідомлення про вручення поштового відправлення матеріали справи не містять.

Засідання адміністративної комісії та розгляд протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснювалося за відсутності позивача, за результатами чого була ухвалена оскаржувана позивачем постанова адміністративної комісії.

Таким чином, при ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, адміністративна комісія не виконала вимог закону, а саме ст.ст. 278-290 КУпАП, у зв`язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

Враховуючи відсутність доведеного факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (відсутність повідомлення позивача про час та місце засідання адміністративної комісії з розгляду протоколу про адміністративне правопорушення) суд доходить висновку про скасування постанови №99 від 12.09.2022 року.

Беручи до уваги принцип невинуватості особи, закріплений у Конвенції та Конституції України, та обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятих ним рішень, закріплений у КАС, суд констатує, що відповідач жодним чином не довів правомірності оскаржуваної постанови, а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивачем дійсно було вчинене адміністративне правопорушення у сфері благоустрою.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, зокрема ту обставину, що у відповідача відсутні докази в підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення в порядку ст. 152 КУпАП, необхідно прийти до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, а дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можна вважати обґрунтованими та законними.

Крім того, суд зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland").

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskalv. Poland), п. 73).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стосовно розподілу судових витрат.

За приписами ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо вирішення заявлених вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Кам`янської міської ради витрат щодо сплати судового збору в сумі 496,20 грн. сплачених при поданні позовної заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн., а тому оскільки позовні вимоги задоволено, зазначені судові витрати слід компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Кам`янської міської ради.

На обґрунтування понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., позивач надав суду наступні письмові докази: копію Договору від 27.09.2022 року про надання правової допомоги, копію акту наданих послуг від 06.10.2022 року, копію акту узгодження розрахунку вартості послуг від 27.09.2022 року, за змістом яких адвокат Устименко О.М. надала позивачці правову допомогу, яка полягала у першочерговій консультації та вивчення документів 500,00грн., аналізі судової практики - 500,00 грн.; складанні адвокатом адміністративного позову - 1000,00 грн.

Вирішуючи питання про обґрунтованість витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути сумірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа "East/WestAllianceLimited" проти України", заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Проаналізувавши перелік виконаних робіт (послуг), складність і обсяг складених процесуальних документів, складність справи, предмет спору, враховуючи критерії обґрунтованості та співмірності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

У зв`язку із незадовільним майновим станом Позивача, послуги адвоката не були позивачем сплачені та згідно п.5 договору про надання правової допомоги від 27.09.2022 гонорар в договірній сумі, повинен бути сплачений клієнтом після отримання компенсації судових витрат, у разі винесення позитивного рішення судом.

В своїй постанові від 28.09.2021 у справі № 160/12268/19 КАС ВС зазначає , що факт оплати таких послуг не є обов`язковою передумовою можливості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у разі якщо стороною, на користь якої ухвалено рішення суду, подано необхідні докази, які підтверджують надання відповідних послуг щодо розгляду конкретної судової справи.

Аналогічний підхід застосовує і ЄСПЛ. Так, у Рішенні по справі «Бєлоусов проти України (Заява № 4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, необхідно розглядати як фактично понесені: «115. Суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, адвокат Устименко О.М. представляла заявника протягом провадження у суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними».

Дані витрати підлягають стягненню з бюджетних асигнувань Кам`янської міської ради, оскільки Виконавчий комітет Кам`янської міської ради не має бюджетних асигнувань та бюджетних рахунків в державній казначейській службі.

Керуючись ст.ст. 2,5,8,9,10,11,14,73,74,77.122,241-246,250,286,293,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Виконавчого комітету Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №99 від 12.09.2022 року, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №99 від 12.09.2022 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу сумі 340,00 грн. на користь держави.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю у її діях складу правопорушення, передбаченого ст..152 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений за подання позову судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кам`янської міської ради ().

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кам`янської міської ради Дніпропетровської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк апеляційного скарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, в зазначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя І.М. Юрченко