Справа № 300/5803/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" грудня 2023 р. справа № 300/5803/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:
Позивач не погоджується з рішеннями, вважає їх протиправними та просить скасувати, зазначаючи про відсутність обов`язку сплати цього виду податку у відповідності до положень п. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, оскільки будівлі з їх класифікацією, відповідно до функціонального призначення, що відповідають визначенню «Будівлі промисловості та склади», використовуються протягом звітного (податкового) періоду за призначенням у господарській діяльності позивача, не є зданими в оренду, лізинг, позичку іншим суб`єктам господарювання.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків (а.с. 49,50).
У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 55, 56).
Відповідач подав відзив на позов, в якому щодо задоволення вимог заперечив, зазначив, що позивач перебуває на обліку в контролюючому органі, як фізична особа - підприємець та здійснює підприємницьку діяльність за КВЕД: 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Зазначив, що будівля, яка належить позивачу і є об`єктом оподаткування, а саме зерносклад №2, загальною площею 950,7 кв.м., за адресою Житомирська область, Радомишлянський район, Меньківська сільська рада не може бути класифікована як будівля промисловості, а також не може використовуватись позивачем за призначенням у господарській діяльності. Відтак, об`єкт нерухомості, який на праві власності належить заявнику, не підпадає під дію пункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с. 59-62).
11.10.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що вказані приміщення використовуються позивачем для провадження господарської діяльності лісопильне та стругальне виробництво. Діяльність здійснюється в приміщенні, на яке уповноваженим органом Держгірпромнагляду видана відповідна дозвільна документація для використання саме під цей вид виробництва і необхідне для цього обладнання (а.с. 73,74).
24.10.2023 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, згідно з якою представник відповідача не погодився із аргументами представника позивача (а.с. 88-91).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області.
Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом.
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Відповідно до положень підпунктів 266.1.1, 266.2.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Згідно пункту 14.1.129-1 статті 14 Податкового кодексу об`єкти нежитлової нерухомості це будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться, зокрема, будівлі промислові та склади ( підпункт ґ) пункту 14.1.129-1 статті 14).
Відповідно до підпункту є) підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу не є об`єктом оподаткування, зокрема, будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В-Б КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Таким чином, з наведених норм вбачається, що для звільнення від оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки будівлі промисловості повинні відповідати таким трьом ознакам: може бути класифікована у групі «Будівлі промисловості та склади» (код 125) ДК 018-2000; використовується протягом звітного (податкового) періоду за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях В-Б КВЕД ДК 009:2010; не є зданою в оренду, лізинг, позичку іншим суб`єктам господарювання.
Судом встановлено, що з 15.11.2010 позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність на території України відповідно до видів діяльності зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відповідним витягом (а.с. 8-10).
Відповідно до відомостей включених до витягу з ЄДР видами діяльності позивача є лісопильне та стругальне виробництво (код КВЕД 16.10); оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД 46.73); роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (код КВЕД 47.89) (а.с. 8).
На підтвердження функціонального призначення об`єкту нерухомості, представником позивача подано суду Звіт про проведення технічного обстеження для визначення функціонального призначення об`єкта, виконаного кваліфікованим експертом Головенько Д.Г. (кваліфікаційний сертифікат №004783 від 08.11.2017). Відповідно до висновку Звіту експертом вказано, що відповідно вимогам Державного класифікатора будівель і споруд ДК018-2000, виробничий будинок (пилорама) за адресою Житомирська область, Радомишльський район, Меньківська сільська рада, комплекс будівель та споруд №1 класифікується як будівля підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості, що відноситься до групи 125 Будівлі промислові (а.с. 93-99).
Відповідно до Дозволу №201.18.26 від 16.04.2018 виданого Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області на підставі висновку експертизи ТОВ «Профтехекспертиза» від 0404.2018 №41417458.02-23.18, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 дозволено експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме технологічного устаткування деревообробної промисловості за місцем експлуатації Житомирська область, Радомишльський район, с. Меньківка (а.с. 11-39).
При цьому, в ході розгляду справи судом не встановлено фактів передачі будівель в оренду, лізинг, позичку іншим суб`єктам господарювання, податковим органом доводи позивача не спростовані.
З огляду на викладене, суд вважає, що будівлі, належні позивачу класифіковані у групі «Будівлі промисловості та склади» (код 125) ДК 018-2000, використовувались нею протягом звітного (податкового) періоду (2021 рік) за призначенням у господарській діяльності, основна діяльність яких класифікується у секціях В-Б КВЕД ДК 009:2010, не здавались в оренду, лізинг, позичку іншим суб`єктам господарювання, що є підставою для застосування положень підпункту є) підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спірні рішення податкового органу не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати сплачений судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1073,60грн (а.с.1).
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.