Справа № 380/5362/23
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/5362/23 пров. № А/857/19547/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року, головуючий суддя Качур Р.П., ухвалене у м. Львові, у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці, в якому просив визнати протиправним і скасувати прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000201/2 від 30.12.2022 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що митна вартість імпортованого товару за ціною договору не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять розбіжності та неточності. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача та вказує, що дійсна вартість ввезених товарів визначена у договорі, тому рішення суперечить вимогам законодавства, є безпідставним та необґрунтованим.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000201/2 від 30.12.2022 року.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення про коригування митної вартості від 30.12.2022 року №UA209000/2022/000201/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 28.12.2022 року №22UA37U0), виносилось на товари: вироби з недорогоцінних металів, фурнітура та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, що використовуються для меблів в асортименті: Prowadnica/Table Slide PT400/400/37 (направляюча телескопова L400/400/37) 60 шт; Prowadnica/Table Slide PSY750/37 (направляюча синхронна L750/37) 202 шт; Prowadnica/Table Slide PSY700/37 z hamulcem (направляюча L700/37 синхронна з фіксатором) 300 шт; Prowadnica/Table Slide PSY1200/37 (направляюча L1200/37 синхронна) 300 шт; Prowadnica/Table Slide PT650/880/37 (направляюча телескопові L650/880/37) 200 шт., за ціною 2,7371 Дол. за кг, на умовах поставки FCA Pionki. Зазначив, що проведеним аналізом поставок, що надходили на адресу ОСОБА_1 від Metal-Profil Spolka z o.o. встановлено надання знижок у розмірі 23,4-27,35% від вартостей зазначених у фактурах продавця товару, що надані при попередніх митних оформленнях (МД UA209130/2022/014468 від 22.11.2022). Стверджує, що документально підтверджені обґрунтування щодо змін ринкових, конкурентних умов чи інших обставин, що призвели до надання такої знижки - відсутні. Надані на вимогу декларантом додаткові документи не роз`яснюють причину надання виняткової знижки чи іншого зменшення звичайної конкурентної ціни. Додатково надані видаткові накладні містять інформацію про продаж імпортованого товару комплектами, але при митному оформленні товар декларується у одиницях виміру штуки, це унеможливлює проведення логічного аналізу щодо вартості такого товару.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) та Metal-Profil spolka z.о.о. (Польща) (продавець) укладено контракт №1PL від 07.10.2016, предметом якого є визначення умов продажу меблевої фурнітури, що знаходиться в оферті продавця, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в інвойсі (рахунку-фактурі).

Згідно рахунку-фактури (Інвойс) № 60 від 19.12.2022 року покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 16038,00 PLN (Польських злотих), за післяплатою.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з метою митного оформлення вказаного товару 11.01.2023 року подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №22UA37U0, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, а саме вироби з недорогоцінних металів, фурнітура та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, що використовуються для меблів в асортименті: Prowadnica/Тable Slide РТ400/400/37 (направляюча телескопова L400/400/37) 60 шт., Prowadnica/Тable Slide PSY750/400/37 (направляюча синхронна L750/37) 202 шт., Prowadnica/Тable Slide PSY750/400/37 z hamulcem (направляюча синхронна L750/37 з фіксатором) 300 шт., Prowadnica/Тable Slide PSY1200/37 (направляюча синхронна L1200/37) 300 шт., Prowadnica/Тable Slide PТ 650/880/37 (направляюча телескопова L650/880/37) 200 шт.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №22UA37U0 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: зовнішньоекономічний договір 1PL від 07.10.2016 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 01.02.2017 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 17.12.2019 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 20.10.2020 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 11.11.2021 року; рахунок-фактуру експортну 60; пакувальний лист; прайс-лист оферту цін від виробника станом на 20.12.2022 року; рахунок-фактуру експортну 1/05/2022 року; рахунок-фактуру експортну 2/09/2022 року; рахунок-фактуру експортну 1/12/2022 року; лист-інформацію від Metal-Profil spolka z.о.о.; виписку із рахунку позивача від 21.12.2022 року №047; CMR, документи, що підтверджують перевезення товару.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду електронної митної декларації від 30.12.2022 року №UA209000/2022/000201/2 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/000201/2 від 30.12.2022 року.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2022/000201/2 від 30.12.2022 року, в графі 33 зазначено наступне: Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ. Відповідно до п.4 ст. 58 МКУ Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Частиною 2 статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі встановлено, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Відповідно до ч. 1 пункту 2 Приміток до статті VII ГАТТ, сумісним зі статтею VII було б припущення, що "дійсна вартість" може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими "дійсної вартості", а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. Проведеним аналізом поставок, що надходили на адресу ОСОБА_1 від Mеtal-Profil Spolka z о.о. встановлено надання знижок у розмірі 23,4-27,35% від вартостей зазначених у фактурах продавця товару, що надані при попередніх митних оформленнях МД UA209130/2022/014468 від 22.11.2022 року. Документально підтверджені обґрунтування щодо змін ринкових, конкурентних умов чи інших обставин, що призвели до надання такої знижки відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Надані на вимогу декларантом додаткові документи не роз`яснюють причину надання виняткової знижки чи іншого зменшення звичайної конкурентної ціни.

Додатково надані видаткові накладні містять інформацію про продаж імпортованого товару комплектами, але при митному оформленні товар декларується у одиницях виміру штуки, це унеможливлює проведення логічного аналізу щодо вартості такого товару.

Відповідно до п. 6.2 Додатку до контракту №1PL від 17.12.2019 року, передоплата за товар складає 50%, решта 50% оплати проводиться протягом 30 банківських днів після отримання товару. Документального підтвердження про зміни умов оплати не надано. Додатково на вимогу митного органу надійшло платіжне доручення № 046 від 15.12.2022 року, яке не стосується поставки товару відповідно до поданої МД.

У гр. 44 митної декларації вказано про надання до митного оформлення Додатку до контракту від 20.10.2020 року, проте такого документу до митного оформлення не надходило.

Лист про/надання знижки на імпортований товар, у зв`язку з не коректним розрахунком вартості за товар оформлений у попередніх деклараціях не можу стосуватися конкретної поставки.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ (невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу) Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року. року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД 209130/2022/10531 від 07.10.2022 року, де митна вартість становить 5,03 дол. США/кг.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер № 23UA23U2 та 02.01.2023 року вона була оформлена Львівською митницею.

Позивач з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів не погоджувався, вважав його протиправним та таким, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, відтак звернувся до суду з цим позовом про його скасування.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган не надав доказів того, що документи подані позивачем, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. У поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, митний орган має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість. Водночас цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Крім цього, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Однак, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як підтверджується матеріалами справи, в оскаржених рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Так, між позивачем та постачальником було укладено Metal-Profil spolka z. о.о. (Польща) (продавець) укладено контракт № 1PL від 07.10.2016 року, предметом якого є визначення умов продажу меблевої фурнітури, що знаходиться в оферті продавця, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в інвойсі (рахунку-фактурі).

17.12.2019 сторонами підписано доповнення до контракту № 1 № 1PL купівлі-продажу товару від 07.10.2016 року, відповідно до якого сторони погодили викласти п.6 фінансові умови у новій редакції, а саме: п. 6.2. Передоплата за товар, що доставляється, становить 50%. Решта 50% сплачуються протягом 30 банківських днів після одержання товару. Митні та прикордонні платежі обидві сторони оплачують самостійно, відповідно до своєї території».

Відповідно до додатку від 02.03.2021 року до контракту № 1PL купівлі-продажу товару від 07.10.2016, сторони погодили внести до контракту наступні зміни: «п.5.1. Загальна вартість контракту на товари, зазначені в пункті 1.1., не перевищує 10 млн. польських злотих.

Продавцем було виписано рахунок-проформу №60 від 19.12.2022 року та рахунок-фактуру (інвойс) № 2/12/2022 від 20.12.2022 року на загальну суму 16 038,00 польських злотих. У рахунку-фактурі (інвойс) №2/12/2022 від 20.12.2022 зазначено що передоплата становить 8 019,00 польських злотих.

Випискою із рахунку позивача від 21.12.2022 року № 047 підтверджується факт оплати 50% вартості товарів у розмірі 8 019,00 польських злотих, що відповідає умовам пункту 6.2 контракту № 1 № 1PL купівлі-продажу товару від 07.10.2016 року, з урахуванням доповнення до договору від 17.12.2019 року.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, через що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі №380/5362/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш