Справа № 200/1149/23
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року Справа№200/1149/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Овчаренка Олега Олексійовича звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

визнати протиправними дії щодо відмови у нарахуванні позивачу з 01 грудня 2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713, до призначеної пенсії, а також в обмеженні максимального розміру пенсії при перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року;

зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу з 01 грудня 2021 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713, у розмірі 2000,00 гривень, з виплатою виниклої заборгованості;

зобов`язати здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2019, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року у справі № 200/16774/21, без обмеження максимального розміру пенсії.

Ухвалою від 27.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі №200/1149/23 без виклику сторін.

Ухвалою суду від 22.05.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Відповідно до ухвали від 06.07.2023 причини пропуску строку звернення до суду визнано поважними та продовжено розгляд справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 закрито провадження у справі №200/1149/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо обмеження максимального розміру пенсії та зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2019 без обмеження максимального розміру пенсії.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 у справі №200/1149/23 апеляційну скаргу представника позивача Овчаренка Олега Олексійовича на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 у справі №200/1149/23 задоволено. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 у справі №200/1149/23 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.12.2023, визначено головуючим суддею у справі №200/1149/23 суддю Арестову Л. В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №200/1149/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог визнання протиправними дій щодо обмеження максимального розміру пенсії та зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2019 без обмеження максимального розміру пенсії. Вирішено розгляд справи проводити спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторні. Витребувано встановлені судом докази по справі.

21.12.2023 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав до суду відзив на позовну заяву та докази по справі.

22.12.2023 представник позивача надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №200/16774/22 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019, виходячи з основного розміру моєї пенсії 80% від грошового забезпечення. Проте, відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тому при перерахунку відповідач обмежив максимальний розмір пенсії позивача.

Позивач вважає такі дії протиправними та такими, що порушують його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що частиною сьомою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що максимальний розмір пенсії […] не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 внесено зміни до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зазначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. […]. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII від 06.12.2016 передбачено, що вказані обмеження застосовуються до осіб не залежно від дати призначення пенсії. Тому, відповідач вважає, що на даний час розмір пенсі із урахуванням надбавок, […], індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, відповідач зауважив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21, яке набрало законної сили 11.01.2023, проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, у січні 2023 року здійснено перерахунок пенсії позивачу у розмірі 20930,00 грн. Так, розмір пенсійної виплати з 01.03.2023 з урахуванням обмеження максимальним розміром склав 20930,00 грн. Відповідач зазначив, що резолютивна частина рішень суду не містить зобов`язань відповідача під час розрахунку пенсійних виплат встановлення виплати пенсії без обмеження максимальним розміром.

Також, відповідач зазначив, що нормами статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Інших фінансових можливостей, крім зазначених вище, для здійснення виплат відповідач не має.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив в якій заперечує проти доводів відповідача, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21, яке набрало законної сили 11.01.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84116, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій, які полягають в обмеженні максимального розміру пенсії при перерахунку з 01.12.2019; визнання протиправними дій, які полягають у безпідставному зменшенні основного розміру пенсії до 70 відсотків; зобов`язання при здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01.12.2019 застосувати основний розмір пенсії 80 відсотків, та виплати недоотриману суму пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з 01.12.2019 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області №33/25-1137 від 02.06.2021 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019, із загальної суми 45811,25 грн., застосувавши основний розмір пенсії 80% від грошового забезпечення задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84116, Донецька область, м.Слов`янськ. пл.Соборна, 3, ) щодо зменшення ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84116, Донецька область, м.Слов`янськ. пл.Соборна, 3, ) перерахувати ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з 01.12.2019 та виплатити перераховану пенсію у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

23.02.2023 відповідач листом вих.№0500-0204-8/15795 надав відповідь на адвокатський запит в інтересах ОСОБА_1 , в якому, зокрема, зазначив наступне.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21, яке набрало законної сили 11.01.2023, в січні 2023 року проведено перерахунок пенсії та виплачено перераховану пенсію у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення.

З лютого 2023 року загальний розмір пенсії ОСОБА_1 складає 31418,40 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не можуть перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Станом на 01.02.2023 прожитковий мінімум, установлений для осіб, які втратили працездатність становить 2093,00 грн.

Отже, до виплати підлягає сума пенсії 20930,00 грн.

Судом немає зобов`язання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» №33/25-1137 від 02.06.2021 про розмір грошового забезпечення, застосувавши основний розмір пенсії 80% від грошового забезпечення.

Відповідно до виписки з протоколу перерахунку пенсії від 21.02.2023 по пенсійній справі (МВС) ОСОБА_1 основний розмір пенсії складає 80% грошового забезпечення. Всього призначено пенсію в розмірі 31418,40 грн. Призначено загальний розмір пенсії щомісячно у сумі 20930,00 грн.

Тобто, після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21, яке набрало законної сили 11.01.2023, нарахований розмір пенсії із усіма надбавками склав 31418,40 грн.

Не погодившись із проведеним виплати пенсії із застосуванням обмеженням її максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

За змістом преамбули Закону №2262-ХІІ, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною сьомою статті 43 Закону України №2262-ХІІ та частиною третьою статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №3668-VI, із змінами, внесеними згідно із Законом №911-VIII від 24 грудня 2015 року визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р., максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 грн.

Конституційним Судом України рішенням від 20 грудня 2016 року у справі №1-38/2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини даного рішення, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України №2262-ХІІ та в частині третій статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слова і цифри "у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 р.".

Водночас, внесені Законом №1774-VIII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18 (№К/9901/66965/18).

Також, обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд робить висновок, що вони суперечать одна одній.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.12.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 справі №400/2085/19, у постанові від 22.01.2022 справа №240/7087/20, у постанові від 12.12.2022 у справі № 620/5701/20, у постанові від 20.01.2023 у справі №640/24801/19.

Підсумовуючи викладене, відповідач повинен був провести перерахунок пенсії позивача з 01.02.2023 без застосування обмеження її максимальним розміром.

Так, законом України затверджено державний бюджет України на 2023 рік, а саме: визначено розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність: з 01.01.2023 2093,00 грн.

Тобто, обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність («максимальний розмір пенсії»), розрахунково складає з 01.01.2023 20930,00 грн.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що після виконання рішення рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21, яке набрало законної сили 11.01.2023, яким зобов`язано відповідача перерахувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 та виплатити перераховану пенсію у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення, відповідач протиправно обмежив пенсію позивача максимальним розміром під час її перерахунку саме на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи викладене, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, під час перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року у справі №200/16774/21, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, та з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 16.03.2023 позивачем сплачено судовий збір в сумі 858,88 грн.

Згідно із частиною першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Разом із цим, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.08.2023 у справі №200/1149/23 у частині позовних вимог, заявлених у межах цієї справи, позивачу відмовлено, що сторонами не заперечується.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги у справі №200/1149/23 задоволено частково, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача у розмірі 429,44 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, під час перерахунку пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 по справі №200/16774/21.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019, згідно з рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 року у справі №200/16774/21, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 44 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 29.12.2023.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова