Справа № 480/10270/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з яких сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник для призначення пенсії до 2017 включно, у розмірі 4469,25 гривні та щодо відмови в призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Крім того даною ухвалою було залучено до участі у даній справі Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якості співвідповідача та витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Копія даної ухвали була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, через систему "Електронний суд" та отримана ним 29.09.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 44). Проте вимоги суду не виконано, відзиву на позовну заяву, суду надано не було.
При цьому на виконання вимог суду представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області через систему "Електронний суду" надано витребувані судом докази (а.с. 52-61, 65-67).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу з 02.11.2010 року було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується протоколом про призначення пенсії (а.с. 53), виплату якої було припинено з 08.11.2010 року, у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, що підтверджується відповідним розпорядженням пенсійного органу (а.с. 67).
За заявою від 11.10.2022 року, позивачу з 10.11.2022 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розмір якої визначено із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки. Даний факт підтверджується протоколом про призначення пенсії та розрахунком заробітку для обчислення пенсії (а.с. 56-60).
Як зазначено у позовній заяві, 15.08.2023 року позивач звернулася до пенсійного органу із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням середнього заробітку за 2020-2022 роки та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 року № 46 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки відсутні законодавчі підстави для призначення грошової допомоги та застосуванні показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки. При цьому відповідач у даному рішенні зазначив, що ОСОБА_1 згідно заяви від 02.11.2010 призначено пенсію за вислугу років згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення», згідно заяви від 11.10.2022 заявницю переведено на пенсію за віком згідно ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зважаючи на те, що з 02.11.2010 ОСОБА_1 вперше призначено пенсію за вислугу років, підстав для врахування при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком показника середньої заробітної плати за нормами ч.2 статті 40 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (за 2020-2022 роки) немає (а.с. 14).

Не погодившись з вище зазначеними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вважаючи, що позивачем було протиправно при призначенні пенсії за віком, згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не застосовано показники середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки та не виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В свою чергу, відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції на час призначення позивачу пенсії) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до п. 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (в редакції на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Отже у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Крім того при визначенні розміру пенсії за віком повинні застосовуватись формули, які використовуються при призначені пенсії вперше за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не формули, які використовуються при переході із одного виду пенсії, призначеної за цим законом, на інший.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 465/5246/17, від 13.02.2019р. по справі № 265/7301/16-а, від 11 вересня 2019 року по справі №213/1226/16-а, від 18 серпня 2020 року по справі № 263/6611/17, від 29 березня 2023 року по справі № 240/4170/19 та постанові Верховного суду від 18 серпня 2020 року по справі № 263/6611/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. по справі № 876/5312/17, яка згідно ч. 4, 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень та враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу з 02.11.2010 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ (а.с. 53).

В подальшому, на підставі заяви від 11.10.2022 року, позивача було з 11.10.2022 року переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується протоколом про призначення пенсії (а.с. 57).

Тобто, для визначення розміру пенсії позивача мають застосовуватися формули, які використовуються при призначенні пенсії вперше відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме за 2019-2021 роки.

З позовної заяви суд вбачає, що позивач фактично не погоджується з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески.

При цьому обгрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача у позовній заяві зазначив, що відповідно до рішення ГУ ПФУ в Сумській області № 46 про перерахунок пенсії, позивачу призначено пенсію за віком від 01.03.2023 року. Також по тексту позовної заяви звернув увагу суду на те, що для призначення пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058, позивач звернувся вперше 01.07.2023 року після досягнення 60 років.

Крім того у позовній заяві зазначено, що 15.08.2023 року позивач звернулась із заявою через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, зокрема, щодо перерахунку пенсії з урахуванням середнього заробітку за 2020-2022 роки.

Проте суд зазначає, що як встановлено із матеріалів пенсійної справи, пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу було призначено з 11.10.2022, а не з 01.03.2023 року та з 01.07.2023 року, що підтверджується протоколом призначення пенсії (а.с. 56). При цьому в даному протоколі також зазначено рішення пенсійного органу № 46.

Тобто фактично позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у 2022 році, а не у 2023 році.

Таким чином при розгляді заяви позивача від 15.08.2023 року у пенсійного органу були відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача, із застосовуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, оскільки пенсію за віком позивачу було призначено у 2022 році, а отже роками, що передують року звернення за призначенням пенсії, є 2019-2021.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивачем взагалі не оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 року № 46, не зважаючи на те, що копію зазначено рішення було додано до позовної заяви.

Крім того як вбачається з даного рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області взагалі не досліджувалося питання щодо проведення перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, з якої сплачені страхові внески та даним рішенням було, зокрема, відмовлено у перерахунку пенсії саме із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки (а.с. 14).

Окрім того в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було здійснено призначення та розрахунок пенсії позивачу за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

А відтак, враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з яких сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник для призначення пенсії до 2017 включно, у розмірі 4469,25 гривні та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня її призначення із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2020, 2021 і 2022 роки, у розмірі 12236 (Дванадцять тисяч двісті тридцять шість) гривень 71 копійка, є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191 (далі - Порядок № 1191) встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування будь-якого іншого виду пенсії.

Водночас, умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Суд зазначає, що отримання вказаної грошової допомоги визначене законодавцем, як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.

Наведена позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.03.2020 року по справі № 175/4084/16-а, від 18.06.2021 у справі №328/1620/17, від 15.06.2022 року по справі № 200/854/19-а.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу вже призначалася з 02.11.2010 року пенсія за вислугу років, виплата якої була припинена з 08.11.2010 року, у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, що підтверджується розпорядження пенсійного органу та копією трудової книжки (а.с. 21-27, 65-67).

Отже, до призначення позивачу пенсії за віком їй призначалася пенсія за вислугу років, що позбавляє її права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

А відтак, враховуючи викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", задоволенню не підлягають.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо застосування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком показника середньої заробітної плати в Україні, з яких сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник для призначення пенсії до 2017 включно, у розмірі 4469,25 гривні та щодо відмови в призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня її призначення із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2020, 2021 і 2022 роки, у розмірі 12236 (Дванадцять тисяч двісті тридцять шість) гривень 71 копійка; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек