Справа № 120/12403/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 грудня 2023 р. Справа № 120/12403/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофрокомбінат "Торгтехніка" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофрокомбінат "Торгтехніка" до Вінницької митниці, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Вінницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.06.2023 за №UA401010/2023/000979;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 22.06.2023 TOB Гофрокомбінат Торгтехніка подало до Вінницької митниці електронну декларацію за №23UA34U2, відповідно до якої вартість товару складає 7580,55 євро, або 302838,42 гривні. Митна вартість товару була заявлена позивачем за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються згідно інвойсу продавця. На підтвердження заявленої митної вартості позивач надав необхідні документи. Однак за результатами розгляду поданих митних декларацій відповідач прийняв рішення щодо відмови в митному оформленні шляхом надання картки відмови від 28.06.2023 № UA401010/2023/000979, а заявлену митну вартість скоригував шляхом винесення рішення про коригування митної вартості від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2.

Позивач з оскарженими рішеннями відповідача не погоджується та зазначає, що відповідачем невірно обрано метод визначення митної вартості товару за ціною щодо ідентичних товарів, та не обгрунтовано належним чином підстави, за яких виникли сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей щодо митного оформлення товару та неможливість застосування першого методу визначення митної вартості товару. Посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів є необгрунтованим з огляду на те, що в даному випадку відсутність документів, про які було зазначено в запиті відповідача про надання додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, яка підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обгрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. В рішенні від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2 зазначено, що митна вартість скоригована згідно з другорядним (резервним) методом на підставі ст. 64 МК України, виходячи з джерел числового значення митної вартості товарів №1, 2 є оформлена МД від 27.03.2023 № UA401020/2023/015770, товарів № 3, 4 є оформлена МД від 30.03.2023 №UA401020/2023/016766, товарів №5 є оформлена МД від 14.06.2023 №UA401020/2023/030824.

Позивач вказує, що визначення митної вартості товару з використанням другорядного методу, передбаченого статтями 59 та 60 МК України з урахуванням наявної у митного органу інформації щодо подібних товарів у відповідності до МД 27.03.2023 №UA401020/2023/015770, від 30.03.2023 №UA401020/2023/016766, 14.06.2023 №UA401020/2023/030824, які були оформлені іншою особою на подібний товар вданому випадку є не виправданим і протиправним.

Ухвалою суду від 16.08.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що під час здійснення митного контролю за МД №23UA34U2 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а також в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, зокрема: в платіжному дорученні №39 від 01.06.2023 вказана сума 9120,76 євро, а документ, на основі якого здійснюється платіж зазначено лише контракт №03/27-2023 від 27.03.2023. B експортній декларації країни відправлення №23ROBV0900Е0079084 від 20.06.2023 зазначено інвойс №131028 від 20.06.2023, а до митного оформлення подано інвойс №131028 від 21.06.2023. Також вказує, що при перевірці встановлено невідповідність кількості товару по кожній позиції інвойсу відповідно до специфікації №3 від 14.06.2023, з врахуванням допуску щодо ваги +/- 5 %, передбаченого п. 3.2 контракту №03/27-2023 від 27.03.2023. Вінницька митниця також вказує, що декларантом надано експертний висновок від 21.06.2023 №0078, в якому зазначено, що експертом Вінницької Торгово-Промислової палати було проведено дослідження зовнішньоекономічного договору від 27.03.2023 №03/27-2023, рахунку-фактури (інвойсу) від 21.06.2023 №131028, специфікації №3 від 14.06.203, який було надано до митного органу з пакетом документів. Однак; експертом не досліджувались ціни на аналогічні товари в країні-відправлення, що може свідчити про формальний підхід до проведення дослідження. Відповідач також і вважає, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації шодо дійсної вартості товару відповідно до статті VII ГАТТ, адже листом Держмитслужби від 30.05.2023 №15/15-02-05/7/2369 доведено інформацію щодо індексів вартості окремих видів картонно-паперової продукції, що ввозиться на митну територію України (додаток до листа АУП "УкрПапір" від 29 травня 2023 року №219), згідно якого вартість картону не крейдованого для плоских шарів гофрованого картону, тестлайнер з бурим поверхневим шаром (Testliner), виробництва компанії "DS Smith Paper Zarnesti S.R.L.", Постачальник - "Fortex International AB.", торгівельної марки Testliner щільністю 110 - 140 г/кв.м, на умовах поставки FCA склад продавця, коштує 580 Євро за тонну; вартість паперу для гофрування Wellenstoff для виготовлення плоских шарів гофрокартону Medium Plus, виробництва компанії "DS Smith Paper Zarnesti S.R.L.", Постачальник - "Fortex International AB.", торгівельної марки Medium щільністю 110 - 140 г/кв.м, на умовах поставки FCA склад продавця, коштує 570 Євро за тонну.

Митниця зазначила, що митна вартість товарів 1-4 визначена за другорядним методом (ст.59 МКУ). Митна вартість товару 5 не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, шо були оформлені у митному відношенні. Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Джерелом числового значення митної вартості товарів №1, 2 є оформлена МД від 27.03.2023 № UA401020/2023/015770, товарів № 3, 4 є оформлена МД від 30.03.2023 №UA401020/2023/016766, товарів №5 є оформлена МД від 14.06.2023 №UA401020/2023/030824.

Таким чином, на думку відповідача, митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд встановив таке.

27 березня 2023 року між Компанієїю Fortex International AB Гетеборг, Швеція (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Гофрокомбінат Торгтехніка (Покупець) було укладено зовнішньоекономічний Контракт №03/27-2023 предметом якого є поставка та передача у власність картон для плоских шарів та папір для гофрування.

Умови поставки регламентовані FCA (завод на завантаженні) або DAP Вінниця Україна, відповідно до Інкотермс-2020.

У відповідності до п. 2.2 Контракту детальний опис товару, кількість та ціна товару вказуються в інвойсах.

Специфікацією №3 до Контракту погоджено між сторонами вартість товару в залежності від його характеристик.

На виконання умов контракту продавцем згідно технічних характеристик було поставлено наступну партію товару:

папір для гофрування Wellenstoff, папір у рулонах, одношаровий, не гофрований, не крейдований, не каландрований, не білений, не фарбований, не перфорований, без малюнка, не просочений, виготовлений з маси регенерованого паперу (макулатури та відходів). Вміст волокон, отриманих механічним способом - 100%. марка MEDIUM HP PLUS, шириною 2300 мм - 5423 кг / 2 рулона / маса 1 м2 - 115 гр;

папір для гофрування Wellenstoff, папір у рулонах, одношаровий, не гофрований, не крейдований, не каландрований, не білений, не фарбований, не перфорований, без малюнка, не просочений, виготовлений з маси регенерованого паперу (макулатури та відходів). Вміст волокон, отриманих механічним способом - 100%, марка MEDIUM, ширина 2400 мм - 2812 кг / 1 рулон / маса 1 м2 - 140 гр;

регенерований картон для виробництва плоских шарів гофрованого картону (тест- лайнер) у рулонах, марка "Test liner 1", одношаровий, не каландрований, не білений, не фарбований, без малюнку, не крапований, не перфорований, не гофрований, не просочений, без покриття, виготовлений без допоміжної обробки з макулатури, метод отримання - механічний, вміст волокон отриманих механічним способом - 100%, ширина 2500 мм - 3155 кг / 1 рулон, маса 1 м2 - 140 гр;

регенерований картон для виробництва плоских шарів гофрованого картону (тест- лайнер) у рулонах, марка "Test liner 3" одношаровий, не каландрований, не білений, не фарбований, без малюнку, не крапований, не перфорований, не гофрований, не просочений, без покриття, виготовлений без допоміжної обробки з макулатури, метод отримання - механічний, вміст волокон отриманих механічним способом - 100%, ширина 2440 мм - 2780 кг / 1 рулон, маса 1 м2 - 130 гр;

регенерований картон для виробництва плоских шарів гофрованого картону (тест- лайнер) у рулонах, марка "Test liner 3" одношаровий, не каландрований, не білений, не фарбований, без малюнку, не крапований, не перфорований, не гофрований, не просочений, без покриття, виготовлений без допоміжної обробки з макулатури, метод отримання - механічний, вміст волокон отриманих механічним способом - 100%, ширина 2100 мм - 2325 кг / 1 рулон, маса 1 м2 - 140 гр;

папір для гофрування Wellenstoff, папір у рулонах, одношаровий, не гофрований, не крейдований, не каландрований, не білений, не фарбований, не перфорований, без малюнка, не просочений, виготовлений з маси регенерованого паперу (макулатури та відходів). Вміст волокон, отриманих механічним способом - 100%. марка MEDIUM HP PLUS, ширина 2300 мм 2600 кг / 1 рулон, маса 1 м2 - 100 гр;

регенерований картон для виробництва плоских шарів гофрованого картону (тест- лайнер) у рулонах, марка "Test liner 3" одношаровий, не каландрований, не білений, не фарбований, без малюнку, не крапований, не перфорований, не гофрований, не просочений, без покриття, виготовлений без допоміжної обробки з макулатури, метод отримання - механічний, вміст волокон отриманих механічним способом - 100%, ширина 2450 мм 2066 кг / 1 рулон, маса 1 м2 - 170 гр.

З метою здійснення митного оформлення товару 22.06.2023, ТОВ «Гофрокомбінат «Торгтехніка» подало до Вінницької митниці електронну декларацію за №23UA34U2, в якій митна вартість товару визначена за основним методом - ціною договору.

На підтвердження вартості товару декларантом одночасно подано до Вінницької митниці: декларацію митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 03/27-2023 від 27.03.2023, Специфікацію №3 від 14.06.2023; рахунок-фактуру (інвойс) №131028 від 21.06.2023, банківський платіжний документ - платіжне доручення в іноземній валюті №39 від 01.06.2023, ???прейскуранти (прайс-листи) б/н від 14.06.2023, ???копію митної декларації країни відправлення №23ROBV4 від 20.06.2023, експертний висновок про вартісні характеристики товарів №0078 від 21.06.2023 Вінницької торгово-промислової палати.

Окрім того, на вимогу митного органу про надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість ввезеного товару, позивач листом від 29.06.2023 повідомив відповідача, що додаткові документи, що підтверджують числові значення складових заявленої митної вартості були надані до митного оформлення.

Листом №2 від 29.06.2023 декларант надав Вінницькій митниці додаткові документи.

За результатом опрацьованої митної декларації та поданих документів Вінницькою митницею відносно №23UA34U2 прийнято рішення від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2 про коригування митної вартості товарів та винесено картку відмову у митному оформленні товарів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.06.2023 за №UA401010/2023/000979.

Причиною для відмови зазначено те, що в платіжному дорученні №39 від 01.06.2023 вказана сума 9120,76 євро, а документ, на основі якого здійснюється платіж зазначено лише контракт №03/27-2023 від 27.03.2023. B експортній декларації країни відправлення №23ROBV0900Е0079084 від 20.06.2023 зазначено інвойс №131028 від 20.06.2023, а до митного оформлення подано інвойс №131028 від 21.06.2023. Також вказує, що при перевірці встановлено невідповідність кількості товару по кожній позиції інвойсу відповідно до специфікації №3 від 14.06.2023, з врахуванням допуску щодо ваги +/- 5 %, передбаченого п. 3.2 контракту №03/27-2023 від 27.03.2023. Вінницька митниця також вказує, що декларантом надано експертний висновок від 21.06.2023 №0078, в якому зазначено, що експертом Вінницької Торгово-Промислової палати було проведено дослідження зовнішньоекономічного договору від 27.03.2023 №03/27-2023, рахунку-фактури (інвойсу) від 21.06.2023 №131028, специфікації №3 від 14.06.203, який було надано до митного органу з пакетом документів. Однак; експертом не досліджувались ціни на аналогічні товари в країні-відправлення, що може свідчити про формальний підхід до проведення дослідження. Митниця також зазначає, що інвойс, який подавався до митного оформлення не містить достовірної інформації шодо дійсної вартості товару відповідно до статті VII ГАТТ, адже листом Держмитслужби від 30.05.2023 №15/15-02-05/7/2369 доведено інформацію щодо індексів вартості окремих видів картонно-паперової продукції, що ввозиться на митну територію України (додаток до листа АУП "УкрПапір" від 29 травня 2023 року №219), згідно якого вартість картону не крейдованого для плоских шарів гофрованого картону, тестлайнер з бурим поверхневим шаром (Testliner), виробництва компанії "DS Smith Paper Zarnesti S.R.L.", Постачальник - "Fortex International AB.", торгівельної марки Testliner щільністю 110 - 140 г/кв.м, на умовах поставки FCA склад продавця, коштує 580 Євро за тонну; вартість паперу для гофрування Wellenstoff для виготовлення плоских шарів гофрокартону Medium Plus, виробництва компанії "DS Smith Paper Zarnesti S.R.L.", Постачальник - "Fortex International AB.", торгівельної марки Medium щільністю 110 - 140 г/кв.м, на умовах поставки FCA склад продавця, коштує 570 Євро за тонну.

Декларантом додатково надано лист б/н від 27.06.2023, в якому зазначено, до митного оформлення було помилково надано платіжне доручення №39 від 01.06.2023, натомість правильним вважати платіжне доручення №54 від 27.06.2023, яке було додатково надіслане. Однак, за платіжним дорученням №54 від 27.06.2023 було перераховано суму - 7695,60 євро, що не відповідає сумі інвойсу, а також в даному платіжному дорученні в гр. 70 «Призначення платежу» наявне посилання лише на контракт, оскільки п. 4.2 контракту визначено, що загальна сума контракту складається із вартості всіх поставок товару, здійснених за цим контрактом відповідно до інвойсів, що не дає можливості віднести це перерахування коштів саме за даний товар. Також, відповідно п.5.3 контракту визначено що порядок оплати вказується у відповідних інвойсах. Відповідно до наданого інвойсу від 21.06.2023 №131028 передбачено 30% передплату за товар, однак переказ коштів за платіжним дорученням №54 було зроблено 27.06.2023, тобто після доставки товару на митний термінал в Україні. Стосовно невідповідності та ваги поставленого товару з специфікацією, декларантом додатково надано лист від відправника б/н від 26.06.2023, в якому зазначено, що вага та кількість товару може відрізнятись за фактом відвантаження на 15-20% від заявлених у специфікації №3 від 14.06.2023 до контракту. Однак, допуск щодо ваги передбачено п.3.2 контракту № 03/27-2023 від 27.03.2023, та складає +/- 5 %. Пунктом 11.2 контракту визначено, що всі зміни та доповнення до цього контракту є його невід`ємною частиною та дійсні лише за умови вчинення їх у письмовій формі та підписання повноваженими представниками Сторін. Також, лист від відправника датований 26.06.2023, тобто після доставки товару на митний термінал в Україні Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи.

Митниця зазначила, що митна вартість товарів 1-4 визначена за другорядним методом (ст.59 МКУ). Митна вартість товару 5 не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та 60 МКУ) по причині відсутності у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, шо були оформлені у митному відношенні. Митна вартість буде визначена за резервним методом згідно ст. 64 МКУ. Джерелом числового значення митної вартості товарів №1, 2 є оформлена МД від 27.03.2023 № UA401020/2023/015770, товарів № 3, 4 є оформлена МД від 30.03.2023 №UA401020/2023/016766, товарів №5 є оформлена МД від 14.06.2023 №UA401020/2023/030824.

Позивач вважаючи вказане рішення та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправним, за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У відповідності з частиною 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Наведені вище положення митного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд дійшов висновку, що викладені підстави відповідача для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, не заслуговують уваги, з огляду на таке.

Митницею під час запитування додаткових документів у листі від 22.06.2023 не було повідомлено позивачу, які саме підстави послугували причиною для запитування додаткових документів, натомість надавали запит про надання повного пакету додаткових документів.

Так, у Постанові від 02.07.2020 у справі №826/23118/15 Верховний Суд вказав: «приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності».

Аналогічної правової позиції притримується Верховний суд і в постанові від 28.10.2020 у справі №1.380.2019.000724, вказавши, що: «… Суть виявлених митним органом недоліків знайшла своє відображення безпосередньо у рішеннях про коригування митної вартості, які у процедурі митного оформлення є кінцевими та позбавляють декларанта можливості подавати додаткові документи. В той же час у вимогах про надання додаткових документів відповідач не зазначив законодавчо визначених підстав для цього та не вказав, чому з наданих до митного оформлення документів неможливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару, а виключно наведено пропозицію надання додаткових документів за переліком, встановленим частиною третьої статті 53 МК України. … встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Натомість, у цій справі декларант фактично був позбавлений можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами».

Лише у листі від 23.06.2023 митний орган зазначив про те, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту (п.5.2) оплата проводиться на суму, вказану в інвойсі. В платіжному дорученні № 39 від 01.06.2023 вказана сума 9120,76 євро, а документ, на основі якого здійснюється платіж зазначено лише контракт №03/27-2023 від 27.03.2023. Відповідно наявний обґрунтований сумнів щодо оплати даної партій товарів. В експортній декларації країни відправлення №OBVO900E0079084 від 20.06.2023 зазначено інвойс №131028 від 20.06.2023, а до митного оформлення подано інвойс №131028 від 21.06.2023. Також, відповідно до умов специфікації №3 від 14.06.2023 продавець дає покупцю товари відповідно до даної специфікації. При перевірці наданих документів встановлено перевищення кількості товару зазначеного в специфікації №3 від 14.06.2023 з врахуванням п.3.2 контракту №03/2023 від 27.03.2023. Враховуючи наявність розбіжностей для підтвердження митної вартості товару, відповідно до частини 3 статті 53 мКУ, необхідно надати документи так, що підтверджують числові значення митної вартості товарів: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із знанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, виготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Інші документи, що підтверджують заявлену митну вартість товар за власним бажанням.

На вказаний запит позивач надав митниці додаткові документи, для підтвердження заявленої митної декларації, а саме: лист б/н від 21.06.2023 про некоректно вказану назву одержувача в ЦMP; ??Лист б/н від 26.06.2023 про некоректно вказану дату інвойсу №131028 в експортній декларації №23ROBV0900E0079084; Лист від продавця б/н від 26.06.2023 щодо кількості постачаємого товару; Проформа-інвойс № 60693 від 14.06.2023; Лист від ТОВ «Гофрокомбінат Торгтехніка» б/н від 27.06.2023; Платіжне доручення в іноземній валюті №54 від 27.06.2023.

Проте, за результатом опрацьованої митної декларації та поданих документів Вінницькою митницею відносно №23UA34U2 прийнято рішення від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2 про коригування митної вартості товарів та винесено картку відмову у митному оформленні товарів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.06.2023 за №UA401010/2023/000979.

У рішенні про коригування митної вартості від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2, як підставу прийняття відповідач вказує, що в платіжному дорученні №39 від 01.06.2023 вказана сума 9120,76 євро, а документ, на основі якого здійснюється платіж зазначено лише контракт №03/27-2023 від 27.03.2023, а тому не може бути належним доказом на підтвердження митної вартості. Крім того вказано про те, що відповідно платіжного доручення № 54 від 27.06.2023 (наданого взамін платіжного доручення №39 від 01.06.2023) було перераховано 7695,60 євро, що не відповідає сумі інвойсу та зазначено лише контракт №03/27-2023 від 27.06.2023.

Проте, у відповідності до п. 2.2 Контракту №03/27-2023 від 27.03.2023 детальний опис товару, кількість та ціна товару вказуються в інвойсах.

Специфікацією №3 до Контракту погоджено між сторонами вартість товару в залежності від його характеристик.

Судом встановлено, що інвойс-проформа №60693 містить інформацію про ціну товару та ціну одиниці (тонни) товару, яка повністю узгоджується між собою та становить 7580,55 євро.

Суд вказує, що не зазначення в призначені платежу, інвойсу, як підстави для оплати, не може бути обґрунтованим сумнівом правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів та підставою для коригування митної вартості товарів.

Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 22 серпня 2019 року по справі №810/2784/18, у постанові від 11 квітня 2022 року по справі № 1.380.2019.006980, у постанові 25 травня 2021 року по справі № 520/10386/2020.

Крім того, суд акцентує увагу відповідача на тому, що таке платіжне доручення митним законодавством взагалі не відноситься до документів, що підтверджують митну вартість товару.

Частина 2 статті 53 МК України визначає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу)».

Умови оплати товару є вільним вибором сторін договору як і умова встановлення предоплат, післяплат чи часткових оплат.

Суд зазначає, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 17.04.2018 по справі №815/329/17 та від 26.11.2020 по справі №540/2455/19.

Крім того, для достовірності вартості товару, позивач надав відповідачу експертний висновок Вінницької Торгово-Промислової палати від 21.06.2023 № 0078 щодо підтвердження відповідності цін на товар, який ввозиться в Україну згідно з Контрактом за №03/27-2023 від 27.03.2023, укладеним між компанією Fortex International AB, Швеція та ТОВ "Гофрокомбінат "Торгтехніка" цінам компанії продавця, проте відповідач не взяв його до уваги та вказав, що експертом не досліджувались ціни на аналогічні товари в країні-відправлення, що може свідчити про формальний підхід до проведення дослідження.

Проте суд з таким висновком Вінницької митниці не погоджується, та зазначає, що згідно з положеннями статті 53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, є додатковими документами, які подаються митному органу у випадку, якщо документи, зазначені в частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

В даному випадку в якості джерел інформації експерт використовував документи, які були надані до митного оформлення. В результаті проведеної експертизи підтверджено, що ціни на товар, поставлений ТОВ "Гофрокомбінат "Торгтехніка", згідно з контрактом за №03/27-2023 від 27.03.2023, специфікацією № 3 від 14.06.2023 до контракту №03/27-2023 від 27.03.2023 та інвойсом №131028 від 21.06.2023 відповідають цінам компанії Fortex International AB Гетеборг, Швеція.

Тобто митним органом безпідставно проігноровано інформацію щодо цін на продукцію, зазначену в експертному висновку торгово-промислові палати.

Крім того, Верховним Судом з аналогічних правовідносин викладено наступний правовий висновок у постанові від 06.11.2018 у справі №810/2593/15: Стосовно експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати, враховано, що за правилами статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Крім того, у разі сумніву у відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України"), однак таке своє право не реалізувала. Отже, виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Таким чином, відповідач маючи сумнів щодо змісту наданого позивачем експертного висновку, мав право звернутися до іншого суб`єкту оціночної діяльності із письмовим запитом рецензувати такі висновки. Крім того, відповідно до положень статті 327 МКУ відповідач мав право самостійно залучити для участі у здійсненні митного контролю митної вартості товарів спеціалістів та експертів, якщо висновок експерта, зроблений на замовлення декларанта, останній вважав сумнівним.

Також слід вказати і про те, що Компанією Fortex International AB Гетеборг, Швеція (продавцем товару) надіслано лист від 26.06.2023, в якому зазначено, що в експортній декларації 23ROBV0900E0079084 дата інвойсу 131028 вказана помилково. Дата має бути 21.06.2023.

Також іншим листом від 26.06.2023 Компанією Fortex International AB Гетеборг, Швеція (продавцем товару) повідомлено, що вага та кількість товару може відрізнятися за фактом відвантаження на 15-20 % від заявлених у специфікації № 3 від 14.06.2023 до контракту №03/27-2023 від 27.03.2023 та інвойсі №131028.

Вказані листи продавця були надані до митниці, однак митницею вони залишилися поза увагою.

Отже слід дійти висновку, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Суд зазначає, що не оцінивши надані декларантом додаткові документи, відповідач дійшов до помилкових висновків, зазначивши у рішенні про коригування митної вартості від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2, що в експортній декларації країни відправлення №23ROBV0900Е0079084 від 20.06.2023 зазначено інвойс №131028 від 20.06.2023, а до митного оформлення подано інвойс №131028 від 21.06.2023, а також висновок щодо невідповідності кількості товару по кожній позиції інвойсу відповідно до специфікації №3 від 14.06.2023.

Також причиною прийняття оскаржуваного рішення стало те, що жодних документів на підтвердження витрат на транспортування декларантом не надано.

Разом з тим суд не може погодитися з наведеними твердженнями відповідача та звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 6.1 та 6.2 Контракту №03/27-2023 від 27.03.2023 продавець здійснює поставку товару на підставі даного Контракту на умовах, які встановлюються за одою Сторін з нижчезазначених і вказуються в івойсах. Поставка товару здійснюється на умовах FCA (завод на завантаженні) або DAP Вінниця (Україна), Інкотермс 2020. Виготовлення та поставка Товару здійснюються відповідно до Замовлень Покупця, які він надсилає Продавцю за допомогою електронної пошти. У Замовленнях подаються: найменування Товару, кількість Товару та терміни відвантаження. Підтвердженням замовлення виставлений Продавцем відповідний інвойс. Відвантаження Товару повинно бути здійснене не пізніше 5 календарних днів від узгодженої дати поставки у Замовленні, якщо інше не було узгоджено сторонами окремо при розміщені замовлення.

Таким чином, витрати по перевезенню оплачуються продавцем, а отже Компанією Fortex International AB Гетеборг, Швеція.

Враховуючи вищенаведене, вимоги відповідача про надання додаткових документів на підтвердження митних вартості товару стосовно №23UA34U2 в частині надання додаткових доказів на підтвердження витрат на транспортування є безпідставними, оскільки вони не є складовими митної вартості товару при імпорті.

Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Суд вважає, що надані позивачем документи для проведення митних оформлень у сукупності із Експортним висновком Вінницької Торгово-Промислової палати від 21.06.2023 № 0078 підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за резервним методом.

Суд також дослідив правомірність застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості товарів при прийнятті оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів та зазначає таке.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012).

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.06.2018 у справі №826/6346/16 (№К/9901/36092/18), від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а (К/9901/3036/18), від 02.03.2018 у справі №804/2997/17 (К/9901/4472/17).

Надаючи правову оцінку рішенням про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, слід врахувати, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару, відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

За наслідками розгляду справи суд упевнився в тому, що зауваження митного органу по своїй суті носять формальний характер та окремо або у сукупності не свідчать про наявність підстав для коригування митної вартості товару.

При цьому суд додатково звертає увагу на те, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення. Відповідно, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару, висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 29.06.2023 №UA401000/2023/000066/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.06.2023 за №UA401010/2023/000979.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гофрокомбінат "Торгтехніка" понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гофрокомбінат "Торгтехніка" (вул. Нечуя-Левицького, 14, м. Вінниця, )

Відповідач: Вінницька митниця (вул. Лебединського, 7, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна