Справа № 160/5148/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/5148/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року (головуючий суддя Єфанова О.В.)

в адміністративній справі №160/5148/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 16.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом відповідача Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 126 451,61 грн за безпосередню участь в бойових діях за період з 31.05.2022 по 24.07.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати позивачу додаткову винагороду в розмірі 126451,61 грн. за безпосередню участь в бойових діях за період з 31.05.2022 по 24.07.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та його було відряджено до м. Курахове Донецької області для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Позивач зазначає, що всупереч чинному законодавству за період участі у бойових діях з 31.05.2022 по 24.07.2022 року йому не було виплачено додаткову винагороду пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях в розмірі 126451,61 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року, виходячи з розрахунку розміру - 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та виплатити з урахуванням здійснених виплат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивач є особою, яка брала безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також перебував безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. При цьому, відповідачем обставини перебування позивача у період з 31.05.2022 року по 02.08.2022 року безпосередньо в районі ведення воєнних (бойових) дій не заперечувались. На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Щодо визначення судом фіксованої суми виплати суд першої інстанції вказав, що суд не вправі визначати конкретні суми виплат, які підлягають виплаті, оскільки відповідно до законодавства обчислення таких сум належить до відання компетентних структур відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що надані позивачем матеріали не є такими, що підтверджують факт участі у бойових діях та не дають можливості для командування військової частини юридично оформити виплату та належно підтвердити участь позивача у бойових діях або заходах, що вимагається керівними документами, а сам факт перебування позивача у відрядженні у районах ведення бойових дій не свідчить про безпосередню участь позивача у бойових діях.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що військовослужбовці 26 окремої бригади ВЧ НОМЕР_1 згідно наказу №117 від 31.05.2022 прибули до складу сил на засобів в угрупування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф. Зазначений наказ є чинним.

Відповідачем подано відповідь на відзив, в якому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що у витязі з наказу командувача ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.05.2022 йдеться лише про те, з якою метою прибула тактична група та перейшла в підпорядкування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вважає, що позивач маніпулює певними фактами.

15.11.2023 року Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази та пояснення щодо:

наявності/відсутності у ОСОБА_1 права на додаткову винагороду, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у заходах (зазначивши, та надавши докази, де саме перебував ОСОБА_1 в цей період та які військові завдання виконував);

щодо участі ОСОБА_2 у період з 31 травня 2022 року по 24 липня 2022 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України:

- витяги /належним чином завірені копії/ бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних/службових розслідувань за фактом отримання поранень, контузій, каліцтв.

На виконання ухвали від 15.11.2023 року від відповідача надійшли пояснення згідно яких зазначено, що на момент звернення позивача до суду довідка на позивача згідно додатку №1 або №2 Окремого доручення, про участь у бойових діях не надходила. Надані позивачем матеріали не є такими, що підтверджують факт участі його в бойових діях. Позивач відповідно до наказу командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 31.05.2022 №117 прибув та був залучений до сил і засобів ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою виконання службових/бойових завдань. Відповідно до наказу командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.07.2022 №35 вибув з складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування. При цьому, період з 25.07.2022 по 02.08.2022 (коли військовослужбовці 26 окремої бригади ВЧ НОМЕР_1 прибули до складу сил на засобів в угрупування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які залучалися та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф) - не є спірним. Вважає, що відсутні підстави для нарахування додаткової винагороди за період з 31.05.2022 по 24.07.2022, оскільки відсутні документи, що підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Був призваний на військову службу за мобілізацією 11.03.2022 року Амур-Нижньодніпровським РТЦК та СП м.Дніпро на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року, що підтверджується копією тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , виданого 11.03.2022 року Амур-Нижньодніпровським РТЦК та СП м. Дніпро.

11.03.2022 року на підставі Витягу із Наказу (по стройовій частині) № НОМЕР_3 командира НОМЕР_4 окремої бригади ОСОБА_1 призначений до НОМЕР_4 окремої бригади:

Водієм-електриком лазне-прального комбінату взводу матеріального забезпечення роти матеріально-технічного забезпечення управління НОМЕР_4 окремої бригади, ВОС-790058Т.

Згідно даного наказу встановлено:

оклад за посадою 2820гривень на місяць, шпк «солдат», тарифний розряд - 5;

щомісячну премію за особистий внесок в загальні результати в розмірі 277% місячного грошового забезпечення;

надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу (грошового забезпечення) з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Відповідно до витягу із наказу №121 від 31.05.2022р. солдата ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 відряджено до м. Курахове Донецької області для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Відповідно до зазначеного витягу з наказу та витягу з наказу №117 від 31.05.2022р. військовослужбовці прибули до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Згідно витягів з наказів №121 від 31.05.2022 року та №189 від 02.08.2022 року ОСОБА_1 брав участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в період з 31.05.2022 до 02.08.2022 року на підставі зазначених в витягах, посвідчення про відрядження № 174 від 30.05.2022 року та бойових розпоряджень №57 від 31.05.2022 року та № 95 від 01.08.2022 року. Тобто приймав безпосередню участь у бойових діях в загальній кількості 64 днів.

Так, відповідач не заперечує, що позивач в період з 31.05.2022 р. по 02.08.2022 р. безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України перебуваючи в м.Курахове, Донецької області.

12.09.2022р. на ім`я командира 26 окремої бригади надано рапорт командира 35 тактичної групи підполковника ОСОБА_3 , згідно якого зазначено, що солдат ОСОБА_1 брав безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 31.05.2022 по 02.08.2022 р. в м.Курахово Донецької області.

Однак, вказаний рапорт відповідачем було виконано не в повному обсязі, що також не спростовується самим відповідачем.

На підставі постанови КМУ №168 позивачем в жовтні 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода за період безпосередньої участі у бойових діях лише за період з 25 липня по 2 серпня 2022 року в розмірі: 50322,58 грн (загальної суми виплаченої додаткової винагороди за вересень 2022 року) - 30000 грн (нарахованої додаткової винагороди за вересень 2022 року) = 20322,58 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 28.02.2023 № 13/105.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу додаткову винагороду за період безпосередньої участі у бойових діях за період часу з 31.05.2022 по 24.07.2022 включно.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII, норми Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 р. № 168.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року (який продовжено на даний час).

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 43 Конституції України передбачено право на своєчасне одержання винагороди за працю, яке захищається законом.

Статтею 65 Конституції України визначено, що громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168 установлено:

на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

При цьому, пункт 2-1, доповнено згідно з постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168», яка набрала чинності 19.07.2022 року.

Конституцією України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи (ч.1 ст. 58).

Виплати, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. №168 носять щомісячний характер, отже виплачуються кожного місяця.

Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022 року.

Пунктом 2 цього рішення визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 3 передбачено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив службу в складі сил та засобів та брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, з метою виконання службових (бойових) завдань, з 31.05.2022 року по 02.08.2022 року.

Так, згідно витягів з наказів № 121 від 31.05.2022 року та № 189 від 02.08.2022 року позивач брав участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в період з 31 травня до 2 серпня 2022 року на підставі, зазначених в витягах, посвідчення про відрядження № 174 від 30.05.2022 року та бойових розпоряджень № 57 від 31.05.2022 року та № 95 від 01.08.2022 року..

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач є особою, яка брала безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також перебував безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, відповідачем обставини перебування позивача у період з 31.05.2022 року по 02.08.2022 року безпосередньо в районі ведення воєнних (бойових) дій не заперечувались.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що 12.09.2022р. на ім`я командира 26 окремої бригади надано рапорт командира 35 тактичної групи підполковника ОСОБА_3 , згідно якого зазначено, що солдат ОСОБА_1 брав безпосередню участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 31.05.2022 по 02.08.2022 р. в м.Курахово Донецької області (а.с. 17).

Також, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що вказаний рапорт відповідачем було частково виконано, однак не здійснено виплати позивачу за період з 31.05.2022 по 24.07.2022 року, що порушує права позивача, передбачені постановою КМУ №168.

Зокрема, на підставі постанови КМУ №168 відповідачем в жовтні 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода за період безпосередньої участі у бойових діях лише за період з 25.07.2022 по 02.08.2022 року в розмірі: 50322,58 грн (загальної суми виплаченої додаткової винагороди за вересень 2022 року) - 30000 грн (нарахованої додаткової винагороди за вересень 2022 року) = 20322,58 грн, що підтверджується довідкою про доходи від 28.02.2023 № 13/105 (а.с. 16).

На підставі викладеного колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову не оскаржується, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 20.12.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова