Справа № 380/23675/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 рокусправа № 380/23675/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області (місцезнаходження: 81100, Львівська область, м.Пустомити, вул. М. Грушевського, 42, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області оформлене листом від 08.06.2023 №02-12/951;

-зобов`язати Пустомитівську міську раду Львівського району Львівської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області, орієнтовний розмір 2,000га.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач повідомив, що він звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,000га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області. Однак рішенням Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, оформленого листом від 08.06.2023 №02-12/951, відповідач вказав про недоцільність надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки орієнтовною площею 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Пустомитівської міської ради та залишено вказану земельну ділянку у резерві містобудування Пустомитівської міської ради. Вказане рішення позивач вважає протиправним, оскільки статтею 118 Земельного кодексу України, яка регулює порядок розгляду клопотання про виділення земельних ділянок у власність чи користування, передбачено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Позивач вважає, що у відповідача не було підстав для прийняття оскаржуваного рішення, тому позивач вважає, що це рішення відповідача є необґрунтованим та невмотивованим, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовом.

Ухвалою від 23.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Відповідно до ч. 13, ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Ухвалою від 16.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №380/9253/20 двадцять восьмою сесією восьмого демократичного скликання Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області прийнято рішення від 16.11.2022 №1891 «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства». Вказане рішення сесії Пустомитівської міської ради обгрунтоване забороною, передбаченою Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» щодо безоплатної передачі земель державної та комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації. Водночас рішення відповідача від 16.11.2022 №1891 було надіслане позивачу листом від 21.11.2022 №02-12/2054. Окрім того, зазначив, що вказане рішення сесії Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області було розміщено на офіційному сайті Відповідача за посиланням: https://pustomyty-gromada.gov.ua/. Також, обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначив, що Законом України від 24.03.2022 №2145-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07.04.2022, розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (підпункт 5). Отже, до припинення воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації. На думку представника, відповідач, приймаючи рішення від 16.11.2022 №1891 «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» діяв виключно на підставі закону, тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини 7 статті 262 КАС України від учасників справи не надходило.

Суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , звертався із заявою до відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Пустомитівської міської ради.

За наслідками розгляду вказаної заяви Пустомитівська міська рада 08.09.2020 прийняла рішення №2238 «Про розгляд звернення ОСОБА_1 », яким вирішено вважати за недоцільне надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00га, яка розташована на території Пустомитівської міської ради та залишити вказану земельну ділянку у резерві містобудування Пустомитівської міської ради.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №380/9253/20 зобов`язано Пустомитівську міську раду Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області, орієнтовним розміром 2,000 га.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №380/9253/20 двадцять восьмою сесією восьмого демократичного скликання Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області прийнято рішення від 16.11.2022 №1891 «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства».

Вказане рішення сесії Пустомитівської міської ради обгрунтоване забороною, передбаченою Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» щодо безоплатної передачі земель державної та комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Вказане рішення сесії Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області розміщено на офіційному сайті відповідача за посиланням: https://pustomyty-gromada.gov.ua/.

Водночас, позивач, не оскаржуючи рішення Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області від 16.11.2022 №1891 «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», зазначає, що у червні на його адресу надійшов лист відповідача від 08.06.2023 №02-12/951, котрим повідомлено позивача про те, що питання виділення йому земельної ділянки розглядалося на черговому засіданні постійної депутатської комісії Пустомитівської міської ради з питань регулювання 23.05.2023.

Позивач вважає, що рішення Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, оформлене листом від 08.06.2023 №02-12/951, яким фактично відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00га на території є протиправним, а тому оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд зазначає таке.

Земельні відносини урегульовані Земельним кодексом України (ст.3 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить:

а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок комунальної власності із постійного користування відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок приватної власності для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства;

з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу;

и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом;

і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок;

ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст;

й) вирішення земельних спорів;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Водночас, згідно з підпунктом 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд насамперед має визначити проблему, яка породила наявний правовий конфлікт.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, оформлене листом від 08.06.2023 №02-12/951, та зобов`язати Пустомитівську міську раду Львівського району Львівської області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території на території Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області, орієнтовний розмір 2,000га.

Позивач вважає, що саме «рішенням», оформленим листом від 08.06.2023 №02-12/951, йому відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Водночас як видно з листа відповідача від 08.06.2023 №02-12/951, то такий надано як відповідь на звернення позивача від 26.04.2023 щодо пришвидшення виділення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Відповідач поінформував позивача про те, що питання, зазначене позивачем у його листі від 26.04.2023, розглядалося на черговому засіданні постійної комісії Пустомитівської міської ради з питань регулювання земельних відносин, архітектури та будівництва 23.05.2023. Результатом розгляду звернення стало те, що ОСОБА_1 листом від 26.04.2023 відповідач повідомив, що відповідно до п.п.5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема, безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Позивач вважає, що лист відповідача є рішенням відповідача про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою і розглядаючи спір про правомірність такого рішення, суд повинен застосувати норми ЗК України.

Однак з аналізу наведених вище норм Земельного кодексу України суд висновує, що звернення позивача щодо пришвидшення виділення йому земельної ділянки не входить до сфери відносин, що урегульовані нормами Земельного кодексу України.

Більше того, із встановлених судом обставин видно, що лист відповідача від 08.06.2023 за формою і змістом є відповіддю на звернення позивача про від 26.04.2023 щодо пришвидшення виділення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Тому, оцінючи аргументи позивача щодо листа відповідача від 08.06.2023, суд не може застосовувати норми Земельного кодексу України, на які покликається позивач.

Стосовно застосування норм Закону України «Про звернення громадян» щодо наданої відповідачем відповіді на звернення позивача від 26.04.2023, то позивач у позовній заяві не вказує, яку з норм означеного Закону порушив відповідач, надаючи таку відповідь.

Водночас позивач оминає ту обставину, що рішення щодо надання позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства було прийняте відповідачем 16.11.2022 за №1891 «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку із тим, що під час дії воєнного стану існує пряма заборона передачі земельних ділянок у власність, зокрема п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає наявність клопотання для передачі безоплатно у власність земельної ділянки.

До цього ж Рішення відповідача від 16.11.2022 №1891 «Про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» позивач не оскаржує.

З урахуванням норми ч.2 ст.9 КАС України, відповідно до якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог; суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог, оскільки зміст позовної заяви та її прохальна частина не відповідають одне одному. Тобто у позовній заяві позивач покликається на закони та інші нормативно-правові акти, як на правову підставу позову, однак на яких позовна вимога не ґрунтується.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставні, тому у їх задоволенні суд відмовляє.

У зв`язку з тим, що у задоволенні цього позову відмовлено повністю судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до до Пустомитівської міської ради Пустомитівського району Львівської області (місцезнаходження: 81100, Львівська область, м.Пустомити, вул. М. Грушевського, 42, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І