Справа № 620/15296/23
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Чернігів Справа № 620/15296/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства «Семенівський колорит» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Семенівський колорит» (далі ПП «Семенівський колорит») звернулося до суду з позовом до Чернігівської митниці, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 31.08.2023 №UA 102000/2023/000026/2 та картку відмови від 31.08.2023 №UA102020/2023/000145.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач самостійно скоригував митну вартість товарів в т.ч. з тієї підстави, що нібито позивачем не було подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2, 3 ст.53 Митного кодексу України (далі - МК України). Проте, позивачем було подано всі необхідні та наявні як основні документи на підтвердження митної вартості товару, так і додаткові. При цьому, запитуючи документи за переліком ч.3 ст.53 МК України, відповідачем не конкретизовано та не обґрунтовано, що саме повинні були підтвердити або спростувати конкретно запитувані ним документи та яким саме чином. Крім того, відповідач сформулював свою неправомірну позицію надавши перевагу виключно конкретному обмеженому переліку документів (зокрема тих, що митну вартість не підтверджують та не впливають на її визначення), при цьому безпідставно не врахувавши інші подані позивачем документи, які навпаки підтверджують правильність її визначення позивачем.

Суд ухвалою від 07.11.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали на надання відзиву на позов.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні вимог та зазначив, що надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не давали можливості відповідно до вимог ч.9 ст.58 МК України здійснити розрахунки на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Як наслідок, надані документи не прийняті для підтвердження заявленої митної вартості. Також наголосив, що інформація про товар, що підлягає митному оформленню, має повністю співпадати з відомостями, зазначеними в митній декларації декларантом, та узгоджуватись з відомостями з комерційних/ товаросупровідних документів, перелік яких визначений ст.53 МК України.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій він наголосив, що ним подано відповідачу всі необхідні документи згідно з переліком та відповідно до умов за ст.53 МК України, які дозволяли йому упевнитись в правильності заявленої митної вартості та перевірити її числове значення; використані позивачем достовірні відомості в повній мірі підтверджено документально, а тому протилежні доводи відповідача не відповідають дійсності, підлягають відхиленню, а спірні рішення та картка відмови - визнанню протиправними та скасуванню.

Чернігівською митницею подано заперечення, в яких нею наголошено, що з наданих позивачем документів не можна визначити однозначно, коли і на яких умовах мають бути сплачені кошти за товар, оскільки проформа-інвойс відсутня серед наданого пакету документів. Також відсутні документи які вказують на вартість оформлення декларації. Крім цього, до митної вартості товарів не були включені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів та інші витрати, пов`язані з їх транспортуванням. Надана картка складського обліку матеріалів та їх оприбуткування стосується товару з синтетичних комплексних ниток, класифікованого за іншим кодом згідно з УКТЗЕД . Відповідачем, серед іншого, було встановлено інші якісні та фізичні характеристики товару, ніж ті, які вказано в товаросупровідних документах та прийнято рішення від 22.08.2023 №23UA4-KT щодо класифікації товарів, згідно з яким заявлений код товару згідно з УКТЗЕД змінено на код товару згідно з УКТЗЕД.

Позивачем також подано заперечення, в яких він наголошує, що заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, здебільшого зводилися до технічного копіювання тексту спірного рішення і не містили якісного, детального та передбаченого законодавством обґрунтування щодо конкретної позовної заяви. А у наданому запереченні на відповідь на відзив знову продубльовано наданий відповідачем відзив на позовну заяву, який, в свою чергу, дублює рішення про коригування митної вартості. Викладені у різних процесуальних документах повторювані однакові зауваження відповідача щодо одного й того ж самого питання свідчать лише про зловживання ним своїми процесуальними правами та цілеспрямоване завантаження суду одними й тими ж самими «аргументами».

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

20.05.2021 між Приватним підприємством «Семенівський колорит» (Покупець) та «KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT) LTD.» (Продавець) укладено контракт №ЕКН-2020-2023/2.

28.12.2022 між ПП «Семенівський колорит» та «KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT) LTD.» підписано Додаткову угоду б/н до контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2, якою продовжено строк дії контракту до 31.12.2024.

18.01.2023 між ПП «Семенівський колорит» та «KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT) LTD.» підписано Додаткову угоду б/н до контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2, якою внесені зміни щодо визначення ціни відповідно до умов поставки.

В подальшому, сторонами здійснено переклад російської версії Контракту, Додаткової угоди б/н від 28.12.2022 та Додаткової угоди б/н від 18.01.2023 до контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2 на державну українську мову.

Абзацом 1 ст.1. Контракту визначено, що Продавець продає, а Покупець купує, тканини в асортименті згідно інвойсу, свого виробництва, іменовані надалі Товар. Абзацом 2 ст.1. Контракту встановлено, що кількість, ціна, вартість, умови постачання вказуються окремо в інвойсі. Відповідно до абз.1 ст.2 Контракту - ціна Товару, що поставляється, повинна бути погоджена Сторонами. Вона вказується в інвойсі на постачання. У відповідності до абз.2 ст.2з урахуванням Додаткової угоди б/н від 18.01.2023 до контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2 ціна товару визначається на умовах СРТ м. Семенівка, Чернігівська область, Україна. Згідно з абз.5 ст.2 Контракту Покупець здійснює оплату у розмірі 100% від загальної вартості товару, що поставляється, протягом 180 (сто вісімдесяти) банківських днів з дати отримання Товару. Також згідно з абз.6 ст.2 Контракту визначено, що можлива часткова передплата, сума якої може вказуватись у проформі-інвойсі.

07.08.2023 позивачем було подано відповідачу до митного оформлення митну декларацію №23UA50U4 відносно товару тканина з синтетичних комплексних ниток полотняного переплетення (синтетичних ниток 65%, бавовни 35%). Вибивна. Без покриття та просочення. Випускається в рулонах шириною 220 (+/-5) см: PRINTED FABRICS-90523M. Виробник KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT.) LTD. Торгівельна марка gold. Країна виробництва PK.

В оформленні митної декларації від 07.08.2023 №23UA50U4 було відмовлено та винесено рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 22.08.2023 №КТ- UA-2023, а також картки відмови від 22.08.2023 №UA102020/2023/000134, де роз`яснено про необхідність подання нової митної декларації із правильним зазначенням коду товару. Зазначені дії позивачем не оскаржуються.

Внаслідок цього, позивачем було подано нову митну декларацію від 28.08.2023 №23UA70U0 із правильно визначеним кодом стосовно якої і було прийнято вже рішення про коригування митної вартості товарів від 31.08.2023 №UA102000/2023/000026/2 та картку відмови від 31.08.2023 №UA102020/2023/000145.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 89 617,77 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи:

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 02.06.2023 №КРІ/786/10727/2023; Коносамент (Bill of lading) AFI0180634 від 07.06.2023; Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 27.07.2023 №579; Супровідний документ Т1 (Dispatch note model T1) від 27.07.2023 MRN23ROCT31; Декларація про походження товару (Declaration of origin) від 20.06.2023 №КРІ/786/10727/2023; Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 07.08.2023 №23UA50U4; Рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД від 22.08.2023 №23UA4-KT; Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) від 07.08.2023 №23UA50U4; Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.08.2023 №UA102020/2023/000134; Прайс-лист виробника товару від 24.04.2023 №230424 (з перекладом); Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 02.08.2023 №1225; Розрахунок ціни (калькуляція) від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023 (з перекладом); Додаткова угода №б/н від 28.12.2022 до Контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2; Додаткова угода №б/н від 18.01.2023 до Контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких договорів від 20.05.2021 №ЕКН-2020- 2023/2; Відвантажувальна специфікація від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023; Доручення від 09.08.2021 №29; Картка складського обліку від 01.08.2023; Лист від 14.07.2023 №07/14-1 з інформацією від ПП «Семенівський колорит», що страхування вантажу не здійснювалося; Лист від 08.08.2023 №168; Лист від 08.08.2023 №170; Лист від 27.07.2023 №179; Свідоцтво про утримання товару від 27.07.2023; Якісний опис від 02.06.2023 №KPI/786/10727/20 (з перекладом); Акт про взяття проб (зразків) товарів від 08.08.2023 №23UA50U4; Копія митної декларації країни відправлення від 05.06.2023 KPEX-SB-160470.

28.08.2023 ПП «Семенівський колорит» до Чернігівської митниці направлено лист №250, в якому висловлено прохання продовжити час митного оформлення за ВМД від 28.08.2023 №23UA70U0 згідно з ст.252 ч.2 МК України для надання додаткових документів.

Також, 29.08.2023 позивачем окремо було надано до митного органу копії наступних документів: Штатний розклад по адміністрації з 01.03.2023; Штатний розклад по розкрійному цеху з 01.10.2022; Штатний розклад по пошивальному цеху з 01.10.2022; Штатний розклад по цеху пошиву постільної білизни з 01.10.2022; Штатний розклад по відділу охорони з 01.10.2022; Штатний розклад по цеху пошиву ковдр та подушок з 01.10.2022; Штатний розклад по заготівельному цеху з 01.10.2022; Штатний розклад по підсобним робітникам з 01.10.2022; Штатний розклад по адміністрації з 01.10.2022.

29.08.2023 відповідачем було направлено позивачу повідомлення №758982, в якому зазначалося, що відповідно до ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 МК України необхідно провести консультацію між митним органом та декларантом з метою визначення основи митної вартості та обміну інформацією на ідентичні, подібні (аналогічні) товари.

Також, 29.08.2023 відповідачем було направлено позивачу повідомлення №759011, в якому зазначалося, що відповідно до ст.337 МК України необхідно надати документи (оригінали або належним чином засвідчення копії), які підтверджують митну вартість товарів: - Бухгалтерську документацію, Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією».

31.08.2023 позивачем надано відповідь на повідомлення №759011 згідно якої:

«щодо виписки з бухгалтерської документації п.4 ч.3 ст.53 МК України передбачено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як виписку з бухгалтерської документації, та лише у випадку наявності такого документа. В свою чергу, ст.2 Контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2 встановлено, що Покупець здійснює оплату у розмірі 100% від загальної вартості товару, що поставляється, протягом 180 (сто вісімдесяти) банківських днів з дати отримання Товару. Можлива часткова передплата, сума якої може вказуватись у проформі-інвойсі. На момент митного оформлення оплата за партію товару, що поставляється, здійснена не було. Тобто, сторони домовились, що 100% оплата за товар, що поставляється, відбувається на умовах відстрочення платежу - протягом 180 банківських днів з дати отримання товару. Отже, рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, а тому відповідно до п.4 ч.3 ст.53 МК України необхідність надання ПП «Семенівський колорит» виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні виключається. Також додано, що усі необхідні та наявні у ПП ««Семенівський колорит» документи надано та вже знаходяться у відповідача;

щодо надання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією п.8 ч.3 ст.53 МК України становлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів. підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що звіт про оцінку майна від 02.08.2023 №1225 ПП «Семенівський колорит» подано разом із митною декларацією №23UA70U0 та вже знаходяться у відповідача. Також додатково надано звіт про оцінку майна від 30.08.2023 №Б-30/08/23/05».

31.08.2023 ПП «Семенівський колорит» в межах проведеної консультації надано лист №31, в якому зазначено що ПП «Семенівський колорит» за митною декларацією від 28.08.23 №23UA70U0 подано відповідачу всі необхідні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч.2 ст.53 МК України, так і додаткові документи за ч.3,4 ст.53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом. Також ПП «Семенівський колорит» надано відповідь на повідомлення від 29.08.2023 №759011 щодо витребуваних документів, та додатково надано відповідачу ще один звіт про оцінку майна від 30.08.2023 №Б-30/08/23/05. Наголошено, що спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Також зокрема зазначено, що подані ПП «Семенівський колорит» документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

Позаяк, 31.08.2023 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA102000/2023/000026/2, в якому вказано, зокрема, наступне:

«При здійсненні митного оформлення за митною декларацією від 08.08.2023 №23UA01U8 з метою встановлення точних відомостей про склад та характеристики товару №1, що можуть вплинути на його митну вартість і класифікацію згідно з УКТЗЕД, було здійснено відбір проб і зразків товару №1. Відповідно до отриманого висновку Держмитслужби від 17.08.2023 №-0141 встановлено інші якісні та фізичні характеристики товару, ніж ті, які вказано в товаросупровідних документах. Таким чином, відповідно до отриманих результатів проведених досліджень митницею було прийнято рішення щодо класифікації товарів від 22.08.2023 №23UA4-KT, згідно з яким заявлений код товару згідно з УКТЗЕД (« Тканина з синтетичних комплексних ниток полотняного переплетення (синтетичних ниток 65%, бавовни 35%). Вибивна. Без покриття та просочення. Випускається в рулонах шириною 220 (+/-5)см: PRINTED FABRICS...») змінено на код товару згідно з УКТЗЕД («Тканина вибивна, полотняного переплетення "PRINTED FABRICS". Виготовлена з синтетичних штапельних волокон поліефіру 60,0+/-0,5%о та волокон бавовни - 40,0+/-0,5%о- Загальна ширина 218 см +/-1 см; поверхнева щільність - 115+/-1г/м.кв. Без покриття та просочення, яке можна виявити неозброєнним оком»).

Крім того, в порядку контролю правильності визначення митної вартості (ч.1 ст.54 МК України) товару, реалізуючи право, передбачене п.1 ч.5 ст.54 МК України, та керуючись Методичними рекомендаціями, здійснено перевірку достовірності інформації, що наведена в поданих до митного оформлення документах. За результатами її опрацювання встановлено наступне:

«відповідно до п.2 контракту від 20.05.2021 №EKH-2020-2023/2 покупець здійснює оплату у розмірі 100% від загальної вартості товару, що поставлється на протязі 180 днів від дати отримання товару та можлива часткова передплата товару, яка зазначається в рахунку- проформі, але він відсутній серед наданого до митного оформлення пакету документів;

відповідно до п.2 контракту від 20.05.2021 №EKH-2020-2023/2 невідомо що включає в собі ціна товару. Продавець зобов`язаний відвантажити товар в експортній упаковці, яка забезпечувала б збереження вантажу від пошкоджень при транспортуванні, відвантаженні та зберіганні. При цьому, на кожне вантажне місце повинно бути нанесено маркування. Але, жодним пунктом контракту не визначено, що включає в себе ціна товару, у тому числі і витрати на пакування. Згідно з п.1 «в» ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. З огляду на зазначене, такі витрати до митної вартості товару включено не було, чим порушено вимоги п.1в ч.10 ст.58 МК України;

до митного оформлення надано митну декларацію Т1 від 27.07.2023 №MRN23ROCT31, але в жодному документі не вказано вартість її оформлення, і як наслідок такі витрати до митної вартості товару включено не було;

відповідно калькуляції собівартості товару від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023 не включені всі складові митної вартості товару, а саме: включено фрахт (витрати на транспортування товару), але відсутні витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням;

надана картка складського обліку матеріалі та їх оприбуткування стосується іншого коду товару згідно УКТЗЕД - 540780000. Видаткової та податкової накладних не надано;

Враховуючи результати перевірки поданих документів, висновок Держмитслужби від 17.08.2023 №-0141, яким встановлено інші якісні та фізичні характеристики товару, ніж ті, які вказано в товаросупровідних документах, та які мають вплив на його митну вартість і класифікацію згідно з УКТЗЕД, а також те, що в поданих документах ціна товару вказана для тканини з синтетичних комплексних ниток полотняного переплетення, то відповідно до ч.3 ст.53 МК України декларанту було запропоновано надати наступні додаткові документи: висновки про вартісні характеристики ідентичних та/або подібних товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; виписку з бухгалтерської документації. Надання вказаних документів дасть змогу визначити вартісні характеристики товару. Крім того, відповідно до ч.6 ст53 МК України за власним бажанням він може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

В свою чергу, декларантом додатково надано звіт про оцінку майна від 30.08.2023 №Б-30/08/23/05, складений Товарною біржою «УРТБ». У звіті про оцінку майна від 30.08.2023 №Б-30/08/23/05 експертом до уваги бралися цінові пропозиції на ринку Китаю, аналіз цінових пропозицій на ринку Пакистану відсутній. Крім того, експертом не було обґрунтовано взятий ним на власний розсуд відсоток на торг та витрати на транспортування. Таким чином, цей звіт не дає можливості впевнитись у достовірності, об`єктивності наведеної інформації та здійснити його перевірку у відповідності до положень ч.21 ст.58 МК України.

Листом від 31.08.2023 №31/08/23-1 декларант відмовився від надання бухгалтерської документації.

Враховуючи висновок Держмитслужби від 17.08.2023 №-0141, яким встановлено інші якісні та фізичні характеристики товару, ніж ті, які вказано в товаросупровідних документах, та які мають вплив на його митну вартість і класифікацію згідно з УКТЗЕД, та те, що в поданих документах ціна товару вказана для тканини з синтетичних комплексних ниток полотняного переплетення, а також у зв`язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2, 3 ст.53 МК України, враховуючи розбіжності в документах, відсутність усіх складових митної вартості товару, приймаючи до уваги митні оформлення товарів, здійснені в попередній період (згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби), а також враховуючи вимоги ч.6 ст.54 МК України та те, що відповідно до п.2 ч.2 ст.52 та ч.2 ст.58 МК України декларант має подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, є підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товару самостійно.

Відповідно до ч.5 ст.55 та ч.4 ст.57 МК України проведена консультація з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товару на підставі інформації, яка наявна у митного органу, визначення основи вартості та обміну наявною інформацією. Враховуючи вимоги ч.6 ст.54 МК України підстави для визнання заявленої митної вартості товару відсутні. Проаналізувавши митні оформлення товарів встановлено, що згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби за митними деклараціями: від 31.01.2023 №23UA07U3 митне оформлення подібного товару «тканина вибивна текстильна,полотняногопереплетення, з надрукованим малюнком,просочення, дублювання і покриттяпластмасами, що спостерігаютьсянеозброєним оком, відсутні : виготовленаз хімічних,синтетичних штапельних поліефірних волокон (50,50-81,00)% та бавовнянихволокон (49,50-19,00) % завширшки 220+/-5 см, поверхнева щільність 113,00 (+/-10) г/м2. POLY/COTTON PRINTED TEXTILE FABRIC /ПОЛІ/КОТТОН ВИБИВНА ТЕКСТИЛЬНАТКАНИНА 173503,00 м2. - 78865 м.п. Може використовуватися для оздоблення, утеплення та гідроізоляційних потреб.Країна виробництва - РКТорговельна марка - немає даних. Виробник - KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT.) LTD.» здійснено від відправника KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT.) LTD (Пакистан), вагою 19507,52 кг за основним методом - за ціною договору (контракту) за рівнем митної вартості з розрахунку 5,86 USD/кг, що вище за рівень митної вартості оцінюваного товару згідно з товаросупровідними документами; від 13.02.2023 №323UA65U2 митне оформлення подібного товару «тканина полікотон (р/с)змішана,з вмістом штапельних волокон поліефіру52% та бавовни 48%, полотняногопереплетення, вибивна, поверхневащільність 119+-5г/ м2, завширшки 220см., сток, без покриття, без просочення., 15500,0 м.п,34100,0 м.кв., Країна виробництва: PK. Виробник: "KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT) LTD", PK» здійснено від відправника KAUSAR PROCESSING INDUSTRIES (PVT.) LTD (Пакистан), за рівнем митної вартості з розрахунку 5,86 USD/кг, що вище за рівень митної вартості оцінюваного товару згідно з товаросупровідними документами. А тому митну вартість товару скориговано відповідно до ст.64 МК України за резервним методом відповідно до наявної у митного органу цінової інформації ЄАІС Держмитслужби щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено, - митні декларації від 13.02.2023 №23UA65U2 та від 31.01.2023 №23UA07U3. Митну оцінку товару здійснено за резервним методом з розрахунку 5,86 USD/кг. Причини незастосування попередніх методів визначення митної вартості: 1) за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - з наведених вище причин; 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації щодо вартості операцій щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості - відсутність достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст.62 МК України); 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (ст.63 МК України).

Зазначене унеможливлює визначення митної вартості товару шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58 - 63 МК України, а тому його митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості відповідно до положень ст.64 МК України».

31.08.2023 відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102020/2023/000145, яка містить причини її прийняття, аналогічні обставинам прийняття спірного рішення про коригування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно зі ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (зі змінами) (МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Отже, декларант визначає митну вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст.53 МК України встановлено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст.53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

виписку з бухгалтерської документації;

ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Виходячи з положень ст.53 МК України, для підтвердження митної вартості товару декларант надає необхідні та наявні у нього документи, передбачені ч.2 цієї статті, і виключно у випадку наявності у поданих документах розбіжностей, наявних ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, надає документи, передбачені ч.3 ст.53 МК України.

Законодавчо встановлено, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 у справі №2040/6019/18.

Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 МК України.

Таким чином, єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є наявність передбачених законодавцем обставин, встановлених ч.3 ст.53 МК України.

При цьому, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі документи підряд.

Наведене узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 17.01.2023 у справі №160/7901/18, згідно якої, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Також, відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 27.03.2023 у справі №802/306/17-а, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

У зв`язку з цим, приписи вказаних вище статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

При цьому, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь- якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Митний орган має право витребовувати у декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України.

Натомість, запитуючи документи за переліком ч.3 ст.53 МК України, відповідачем не конкретизовано та не обґрунтовано, що саме повинні були підтвердити або спростувати конкретно запитувані ним документи та яким саме чином.

Незважаючи на це, позивачем як одночасно з Митною декларацією, так і додатково на вимогу відповідача подано всі документи відповідно до переліку та умов за ч.2, 3 ст.53 МК України.

При цьому, подання позивачем додатково витребуваних документів, а саме: висновків про вартісні характеристики ідентичних та/або подібних товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством, також підтверджує і відповідач у спірному рішенні про коригування.

Митним органом у рішенні зокрема зазначено про те, що позивач відмовився від надання бухгалтерської документації, а саме згідно повідомлення запитувалась саме виписка з бухгалтерської документації.

Однак дане твердження не відповідає дійсності, та підтверджується відповіддю на повідомлення від 29.08.2023 №759011 у листі від 31.08.2023 №31/08/23-1, в якій зазначено, що рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, а тому відповідно до п.4 ч.3 ст.53 МК України необхідність надання ПП «Семенівський колорит» виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні виключається.

При цьому, слід звернути увагу, що відповідно до ч.3 ст.53 МК України додаткові документи надаються за їх наявності.

Таким чином, посилання відповідача на ненадання декларантом усіх необхідних документів, зокрема платіжного доручення, а в даному випадку виписки з бухгалтерської документації на увагу не заслуговує (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 814/2172/16 та у постанові від 12.05.2020 у справі №821/101/18).

Суд звертає увагу відповідача, що позивачем надано документи, які в сукупності виключають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості, а тому зазначені відповідачем сумніви є необґрунтованими, що є підставою для визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.

В той же час, надаючи оцінку зазначеним у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 31.08.2023 №UA 102000/2023/000026/2 підставам її коригування, суд звертає увагу на таке.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що відповідно до п.2 контракту від 20.05.2021 №EKH-2020-2023/2 покупець здійснює оплату у розмірі 100% від загальної вартості товару, що поставляться на протязі 180 днів від дати отримання товару та можлива часткова передплата товару, яка зазначається в рахунку- проформі, але він відсутній серед наданого до митного оформлення пакету документів.

Суд зазначає, п.3 ч.2 ст.53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок- проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Тобто, на підтвердження митної вартості товарів відповідно п.3 ч.2 ст.53 МК України надається або інвойс, або рахунок-проформа. При цьому, рахунок-проформа надається виключно в тому випадку, якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу. Однак, у даному випадку, імпортований товар є об`єктом купівлі продажу, а тому необхідність надання відповідачу ще й рахунку-проформи на законодавчому рівні не передбачено.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.08.2023 у справі №810/3516/16 та у постанові від 18.06.2020 у справі № 813/1533/17.

Крім того, проформа є попереднім рахунком, та не виконує функції рахунка як платіжного документа, з огляду на що, як встановлено судом позивачем подавався саме інвойс від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023, який є обов`язковим документом, і який супроводжував Контракт, адже є його невід`ємною частиною, про що зазначено в самому контракті.

Також варто звернути увагу, що у відповідності до умов оплати зазначених у Контракті встановлено відстрочку оплати на строк протягом 180 банківських днів з дати отримання товару. Інвойсом від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023 передплату не встановлено, а отже твердження митниці щодо можливої часткової передплати товару є хибним.

У постанові ВС від 19.01.2021 у справі №810/4194/15 касаційним судом підтримано висновки судів попередніх інстанцій щодо того, що проформа-інвойс не передбачена митним законодавством як обов`язкова, з урахуванням того, що при митному оформленні декларантом був наданий інвойс, про що зазначено у графі 44 митних декларацій.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає, що коригування митної вартості товарів у зв`язку із ненаданням проформи є протиправним, оскільки імпортований товар є об`єктом купівлі- продажу, авансування не здійснювалося, а відповідачу на підтвердження митної вартості товарів надавався інвойс від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023.

Щодо включення до ціни товару вартості упаковки, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням згідно п.1 ч.10 ст.58 МК України, суд зауважує, що відповідач хибно вважає, що відсутні відомості щодо включення зазначених ним складових митної вартості до ціни товару, однак, це не узгоджується з дійсними обставинами справи, з огляду на таке.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням

Тобто, при визначенні митної вартості до ціни, що сплачена/підлягає сплаті додаються витрати на вартість упаковки, пакувальних матеріалів, робіт із пакування, але виключно в тому випадку, якщо такі витрати вже не включені до ціни товару.

В свою чергу, подані позивачем документи однозначно та чітко дозволяють встановити той факт, що вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, вже включена в ціну товару. Зокрема, згідно умов контракту обов`язок зі здійснення пакування товару покладається саме на продавця і такі витрати включено у вартість товару (абз.1. ст.5 Контракту передбачено, що упаковка та маркування відвантаженого товару повинні відповідати стандартам, технічним умовам та зразкам, узгодженим Сторонами під час укладання цього Контракту. Упаковка не зворотна та включена у вартість Товару).

Позиція щодо включених витрат на пакування викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 у справі №815/5817/17.

З-поміж іншого, включення витрат на пакування товару у вартість товару, також підтверджується і наданою відповідачу калькуляцією собівартості від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023.

Більш того, відповідно до абз.2 ст.2 Контракту з урахуванням Додаткової угоди б/н від 18.01.2023 ціна товару визначається на умовах СРТ м. Семенівка, Чернігівська область, Україна. За умовами поставки CPT саме на продавця покладається обов`язок оплатити упаковку, пакувальні матеріали, маркування, а також роботи, пов`язані з пакуванням, а тому додавати такі витрати під час визначення митної вартості не потрібно.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.01.2023 у справі №0440/5532/18.

Відповідно до положень п.2 ч.10 ст.58 МК України вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, підлягає окремому документальному підтвердженню як складова митної вартості, лише у разі, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, у даному випадку якщо поставка товару була здійснена у тарі постачальника, то, відповідно, її вартість також увійшла у ціну товару. Ту обставину, що поставка товару була здійснена у тарі постачальника підтверджено наданими позивачем калькуляцією собівартості від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023, інвойсом та контрактом.

Щодо документального підтвердження включення витрат на навантаження, вивантаження оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України у вартість товару калькуляцією собівартості товару та іншими наданими позивачем відповідачу документами.

Відповідачем у рішенні про коригування митної вартості зазначено, що відповідно калькуляції собівартості товару від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023 не включені всі складові митної вартості товару, а саме: включено фрахт (витрати на транспортування товару), але відсутні витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням.

В той же час, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням включено у вартість товару, що повністю документально підтверджено позивачем, в т.ч. і наданою калькуляцією собівартості, яка кореспондується з усіма іншими наданими документами.

До наведеного висновку суд приходить, враховуючи наступне.

Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України

Тобто, при визначенні митної вартості витрати на навантаження, вивантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України додаються тільки тоді, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті.

Подані позивачем документи однозначно та чітко дозволяють встановити той факт, що витрати на навантаження, вивантаження оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України вже включено в ціну товару.

Зі змісту Контракту встановлено, що кількість, ціна, вартість, умови постачання вказуються окремо в інвойсі. З урахуванням Додаткової угоди б/н від 18.01.2023 до контракту від 20.05.2021 №ЕКН-2020-2023/2 ціна товару визначається на умовах СРТ м. Семенівка, Чернігівська область, Україна.

Відповідно до правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, поставка товарів на умовах CPT (фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Таким чином, відповідно до умов поставки CPT, витрати щодо транспортування товару покладаються на продавця.

Тобто, продавець зобов`язаний сплатити витрати та фрахт, необхідні для доставки товару.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 17.05.2022 у справі №810/1661/17.

Таким чином, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням включено у вартість товару, що підтверджується, в т.ч., але не виключно, Контрактом, інвойсом від 02.06.2023 №КРІ/786/10727/2023, калькуляцією собівартості товару від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023, коносаментом від 07.06.2023 AFI0180634, автотранспортною накладною від 27.07.2023 №579, які чітко та однозначно дозволили би встановити, що умовами поставки є CPT, вартість фрахту включено у вартість товару.

Також слід звернути увагу на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 25.08.2023 у справі №826/3098/16 згідно якого суди зауважили про необґрунтованість сумнівів митного органу щодо змісту наданого розрахунку ціни (калькуляції) виробника товару, оскільки форма розрахунку ціни на законодавчому рівні не затверджена, а правильність розрахунку виробником ціни товару відповідачем жодними документальними доказами спростована не була.

Отже, надана позивачем калькуляція собівартості від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023 дозволяє додатково підтвердити правильність визначення митної вартості товару Декларантом та включення витрат на навантаження, вивантаження оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, що кореспондується як з умовою поставки CPT, так і з іншими наданими позивачем та вже наявними у відповідача документами, а тому коригування митної вартості товарів здійснено всупереч нормам чинного законодавства та усталеній практиці суду касаційної інстанції.

Щодо митної декларації, у рішенні від 31.08.2023 №UA102000/2023/000026/2 відповідачем зазначено, що до митного оформлення надано митну декларацію Т1, але в жодному документі не вказано вартість її оформлення, і як наслідок такі витрати до митної вартості товару включено не було.

Проте, суд зазначає, що оформлення такого документу як декларації Т1 є транспортними витратами, або витратами на транспортування. А оскільки витрати на навантаження, вивантаження оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України включено у вартість товару, що підтверджується, зокрема, але не виключно, Контрактом, калькуляцією собівартості товару від 02.06.2023 №KPI/786/10727/2023, інвойсом від 02.06.2023 №КРІ/786/10727/2023, такі посилання на увагу не заслуговують.

Також у спірному рішенні зазначено, що надана картка складського обліку матеріалі та їх оприбуткування стосується іншого коду товару згідно УКТЗЕД - 540780000. Видаткової та податкової накладних не надано.

Суд зазначає, що картка складського обліку матеріалів застосовується для обліку руху матеріалів на складі за кожним сортом, видом та розміром, заповнюється на кожний номенклатурний номер матеріалу і ведеться матеріально відповідальною особою (комірником, зав. складом). Записи у картці виконують на підставі первинних прибутково-видаткових документів у день, коли відбувається операція.

Оприбуткування застосовується для обліку та контролю за надходженням та оприбуткуванням матеріальних цінностей.

Тобто, картка складського обліку та оприбуткування, які використовуються для обліку руху матеріалів на складі та для обліку та контролю за надходженням та оприбуткуванням матеріальних цінностей надано відповідачу виключно з метою підтвердження інформації про позивача, як виробника продукції, та на підтвердження реальності здійснення ним господарської діяльності, та не стосується визначення митної вартості товарів.

Крім того, картка №28 складського обліку матеріалів та оприбуткування матеріалів за березень 2023 року стосується товару з кодом , оскільки подавалась разом з митною декларацією від 07.08.2023 №23UA50U4, тобто до винесення рішення про визначення коду товарів від УКТ ЗЕД № KT-UA-2023 від 22.08.2023, згідно з яким заявлений код товару згідно з УКТЗЕД змінено на код товару згідно з УКТЗЕД.

Таким чином, коригування митної вартості через надання картки №28 складського обліку матеріалів та оприбуткування матеріалів за березень 2023 року, яка стосується товару за іншим кодом, є безпідставним, тому що відповідач приймав рішення про визначення коду товарів УКТ ЗЕД №KT-UA-2023 від 22.08.2023 і саме внаслідок зміни коду код товару картки №28 складського обліку матеріалів та оприбуткування матеріалів за березень 2023 року став відмінним від коду товару, заявленому у митній декларації від 28.08.2023 №23UA70U0.

Також, відповідно до ч.2 ст.53 МК України видаткові та податкові накладні не належать до документів, які підтверджують митну вартість товару. Отже, неподання позивачем видаткової та податкової накладних не може бути підставою для невизнання визначеної позивачем митної вартості.

Щодо звіту про оцінку майна.

Пунктом 8 ч.3 ст.53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа. Незважаючи на це, висновок про вартісні характеристики товару позивачем було подано одразу з Митною декларацією та додатково надано ще один висновок іншої експертної установи у відповідь на повідомлення митниці декларанту.

Тобто, незважаючи на те, що вказані документи не підтверджують митну вартість товарів, адже є додатковими документами за ч.3 ст.53 МК України, позивачем відповідачу було надано до Митної декларації висновок про вартісні характеристики товару на підтвердження відсутності факту заниження декларантом митної вартості товарів від 02.08.2023 №1225 та додатково звіт про оцінку майна від 30.08.2023 №Б-30/08/23/05.

У постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №280/1824/19 наголошено, що довід Митниці, що наданий позивачем висновок Запорізької ТПП від 20.03.2019 містить ціновий інтервал на товари без зазначення комерційних умов поставок, визначених Правилами «Інкотермс», відповідно до яких сформована цінова пропозиція на товар, інформація щодо якої наведена у цьому висновку, є необгрунтованим, оскільки відповідно до частини третьої ст.53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковими документами, відтак, наявність у них певних неточностей не може бути єдиною підставою для коригування митної вартості.

Посадові особи митного органу не є експертами чи спеціалістами у відповідній сфері та повинні діяти в межах своїх посадових інструкцій та рекомендацій. Натомість, відповідач при дослідженні звітів про оцінку майна переймає на себе повноваження експерта, фактично повністю нівелюючи положення ч.1 ст.54 МК України, здійснивши перевірку нечислових обставин, замість числових (як того вимагає МК України), та вийшов за межі предмету контролю правильності визначення митної вартості товару.

Висновки щодо того, що звіт про оцінку майна (висновок) не є первинним документом, який підтверджує вартість імпортовано товару, оскільки не є обов`язковим документом в розумінні МК України (ч.2 ст.53), який підтверджує митну вартість товару, такий звіт (висновок) носить консультаційний характер, а тому навіть якщо такий і містить якісь недоліки чи не повну інформацію то це не може свідчити про недостовірність вартості об`єкта оцінювання, викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №825/1093/16, від 16.06.2023 у справі №825/2410/16, від 25.08.2023 у справі №810/693/17, від 25.08.2023 у справі №826/3098/16.

Суд звертає увагу відповідача, що відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, встановлюється не у звіті про оцінку майна від 30.08.2023 №Б-30/08/23/05, а безпосередньо в інвойсі від 02.06.2023 №КРІ/786/10727/2023.

Враховуючи все зазначене вище, у поданих до митного оформлення документах відсутні розбіжності, що впливали би на визначення митної вартості товарів, а твердження митного органу про їх наявність є лише намаганням спотворення фактичних обставин. Окрім того, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці, розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом, однак, відповідач вдався до дослідження нечислових значень.

У рішенні про коригування митної вартості відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості

Не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №826/7411/15.

Пунктом 4 ч.2 ст.55 МК України прямо встановлено, що, серед іншого, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Проте, в оскаржуваному рішенні відповідач не вказав конкретні обґрунтовані обставини, які викликали у митного орану відповідні сумніви, не спростував числові значення складових митної вартості імпортованого товару, спірне рішення не містять обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної Відповідачем у рішеннях, що доводило б обґрунтованість рівня скоригованої ним митної вартості товару, та не розкриває конкретних фактів, які вплинули на таке коригування, що вказує на його невідповідність вимогам ч.2 ст.55 МК України.

У повідомленні/рішенні відповідачем не зазначено жодних реальних розбіжностей у документах, що стосуються саме числового значення заявленої митної вартості, також не наведені наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, надані позивачем документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у Митній декларації та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Більш того, самі по собі припущення відповідача про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей не є достатніми для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Відповідно до висновку викладеному у Постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі №815/6805/17 принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, суд відхиляє як безпідставні, посилання відповідача на те, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) наявна інформація про те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідно до вимог «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст.53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст.58 МК України. Так, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

В свою чергу, підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначеної в Митній декларації, поданій позивачем, стала цінова інформація на товари, митне оформлення яких вже здійснено. При цьому, відповідач посилається щодо кожного попереднього методу (окрім першого) на «відсутність інформації», намагаючись «обґрунтувати» обрання останнього шостого (резервного) методу коригування, проте, це не є належним та послідовним обранням методу, в т.ч. з огляду й на те, що підстави не застосування першого методу були відсутні.

Наявність цінової інформації за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Окрім того, відомості з інформаційних баз даних мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Відсутність належних обґрунтувань відповідача, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Тобто, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним.

Окремо, у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA102000/2023/000026/2 від 31.08.2023 з-поміж вже наведених підстав коригування, відповідач додатково коригує митну вартість з підстав врахування висновку Держмитслужби від 17.08.2023 №-0141, яким встановлено «інші якісні та фізичні характеристики товару, ніж ті, які вказано в товаросупровідних документах, та які мають вплив на його митну вартість і класифікацію згідно з УКТЗЕД, та те, що в поданих документах ціна товару вказана для тканини з синтетичних комплексних ниток полотняного переплетення, а також у зв`язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2, 3 ст.53 МК України, враховуючи розбіжності в документах, відсутність усіх складових митної вартості товару, приймаючи до уваги митні оформлення товарів, здійснені в попередній період (згідно з ціновою базою даних ЄАІС Держмитслужби), а також враховуючи вимоги ч. 6 ст. 54 МК України та те, що відповідно до п.2 ч.2 ст.52 та ч.2 ст.58 МК України декларант має подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, є підстави для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості (за ціною договору) та для визначення митним органом митної вартості товару самостійно.».

Тобто, у даному випадку, коригування здійснено ще й внаслідок зміни коду товару, що є порушенням відповідачем норм МК України щодо процедури здійснення контролю за правильністю визначенням митної вартості.

У відповідності до пп.1.5. Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України затверджених Наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 (далі - Методичні рекомендації) «робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, як правило, після перевірки правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД та правильності визначення країни походження товарів.

Тобто, спочатку митним органом перевіряється правильність класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, а вже потім проводиться робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків, які є двома окремими послідовними одна за одною процедурами.

Окрім того у відповідності до зазначених Методичних рекомендацій пп.2.2. «Аналіз, виявлення та оцінка ризиків здійснюється шляхом: перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів». Відповідно до п.2 ст.53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Також необхідно зазначити наступне: відповідно до пп.2.7. Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей у кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ, яка подається у встановлених випадках; митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару. Код товару ж визначено у графі 33, яка не підлягає перевірці у підтверджуючих документах.

Зміна коду товару полягає виключно у приведенні його до відповідності вимог УКТЗЕД, при цьому сам товар або документи на підтвердження його митної вартості не змінюються. Окрім того, навіть після зміни коду товару, товар все одно залишився в межах одного розділу за УКТЗЕД - XI «Текстиль та вироби з текстилю», тобто, окремі властивості товару не змінюють сам товар.

Більш того, посилання відповідача на нібито зміну коду товару, процедура визначення якого регулюється окремим Розділом IV УКРАЇНСЬКА КЛАСИФІКАЦІЯ ТОВАРІВ ЗОВНІШНЬОЕКОНОМІЧНОЇ ДІЯЛЬНОСТІ МК України, не може розглядатися як підстава для коригування митної вартості товару, оскільки процедура визначення митної вартості передбачена Розділом III МИТНА ВАРТІСТЬ ТОВАРІВ ТА МЕТОДИ ЇЇ ВИЗНАЧЕННЯ МК України.

В той же час, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не вбачається, яким саме чином зміна коду товару реально могла б вплинути на достовірність визначення позивачем задекларованої митної вартості та зводиться виключно до суб`єктивних припущень відповідача.

Висновок щодо того, що зміна коду товару не впливає на митну вартість товару, викладено постанові Верховного Суду від 07.02.2023 у справі №815/6775/17.

Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем безпідставно застосовано до позивача резервний (шостий) метод визначення митної вартості товару, замість першого методу.

Наведене дає підстави для висновку про протиправність оскаржуваних рішень та необхідності її скасування та задоволення позову Приватного підприємства «Семенівський колорит» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови в повному обсязі.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд зважає на таке.

Так, право на правову допомогу гарантовано ст.ст.8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення яким надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 №23-рп/2009 та від 11.07.2013 №6-рп/2013.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно з ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя вказаної статті).

За змістом ст.134 КАСУ, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною чи третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, установлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, суд не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (висновок Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, викладений у постанові від 03.10.2019).

Так, відповідно до ч.7 та ч.9 ст.139 КАСУ розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, установлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що у позовній заяві позивач просить стягнути 20000,00 грн витрат на правову допомогу.

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.

Так, в питанні надання доказів суд звертає увагу на позиції Верховного Суду в постанові від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Також, Верховний Суд у постанові від 05.05.2018 у справі №821/1594/17 наголосив на необхідності доведення та врахуванням того чи були витрати на правничу допомогу фактичними, а їх розмір обґрунтованим та розумним. Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 у справі №803/1032/18 (касаційне провадження №К/9901/69188/18) підкреслюється, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У пункті 154 рішення Європейського суду із прав людини від 07.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу надано договір від 03.10.2023, додаткову угоду від 03.10.2023 №1 до договору від 03.10.2023, додаткову угоду від 03.10.2023 №2 згідно якого, розмір гонорару за надання правової допомоги складає 20000,00 грн, ордер на надання правової допомоги та платіжну інструкцію від 11.10.2023 на суму 20000,00 грн.

Відповідачем подано клопотання, в яких останній не погоджується з розміром витрат на правову допомогу та просить їх зменшити. На думку представника відповідача вказана справа є справою незначної складності, оскільки предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним, що на його думку підтверджується ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.11.2023.

Також зазначає, що позивач повинен на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн надати не лише суду, а й сторонам по справі докази, які підтверджують підстави для надання професійної правничої допомоги (договір про надання правничої допомоги, укладений з позивачем) та докази щодо обсягу наданих ним послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті (детальний опис наданих послуг, акт виконаних робіт(послуг), платіжні доручення). Представник позивача надав відповідачу лише договір про надання правничої допомоги від 03.10.2023, додаткові угоди від 03.10.2023 №1 та №2 та платіжну інструкцію від 11.10.2023 №2508397. У жодному пункті договору (додаткових угод) не зазначено, що він стосується саме надання позивачу послуг з ведення судової справи №620/15296/23 та представництва інтересів позивача у суді, оскільки надання правової допомоги охоплюється загальною діяльністю адвоката, а тому не може бути віднесено до витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом саме цієї справи.

Суд звертає увагу, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 (справа №810/3806/18).

Враховуючи наведене, визначаючись із обґрунтованістю заявлених витрат на правничу допомогу, суд виходить із того, що предмет спору в цій справі дійсно не є складним. Втім, не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, оскільки як слідує з позовної заяви, адвокатом вивчено значний обсяг судової практики зі спірних питань; відомості, що містяться у позовній заяві систематизовані та стосуються виключно порушених у оскаржуваних рішеннях питань. Також не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що представник позивача надав відповідачу лише договір про надання правничої допомоги від 03.10.2023, додаткові угоди від 03.10.2023 №1 та № 2 та платіжну інструкцію від 11.10.2023 № 2508397.

Зазначені докази в сукупності підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу у визначеному у додатковій угоді розмірі.

Щодо не зазначення у жодному пункті договору (додаткових угод), що він стосується саме надання позивачу послуг з ведення судової справи №620/15296/23 та представництва інтересів позивача у суді, оскільки надання правової допомоги охоплюється загальною діяльністю адвоката, а тому не може бути віднесено до витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом саме цієї справи, суд відкидає такі посилання як безпідставні та необгрунтовані, оскільки згідно додаткової угоди №1 від 03.10.2023 вбачається, що правова допомога надається з приводу визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 31.08.2023 №UA 102000/2023/000026/2 та картки відмови від 31.08.2023 №UA102020/2023/000145.

При цьому, суд звертає особливу увагу представника відповідача, що позивач не обмежений правом укладати договори та додаткові угоди до подання позовної заяви. При цьому, на момент укладання договору про надання правової допомоги та додаткових угод, до подачі позовної заяви, позивач, як і адвокат, яким безпосередньо складено та подано позовну заяву, позбавлені можливості дізнатися номер провадження, а отже і визначити у договорі і додаткових угодах, що правова допомога надається у судовій справі №620/15296/23.

Суд, оцінюючи обсяг наданої позивачу правової допомоги, враховуючи складність справи з урахуванням її фактичних обставин та предмету спору, змісту порушення, предмету доказування, аналізу наведених доказів, приходить до висновку про необгрунтованість заявленого клопотання відповідача про зменшення судових витрат, а отже відсутності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути 20 000,00 грн витрат на правову допомоги та 7739,62 грн сплаченого судового збору, що разом становить 27739,62 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства «Семенівський колорит» до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 31.08.2023 №UA 102000/2023/000026/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови від 31.08.2023 №UA102020/2023/000145.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Приватного підприємства «Семенівський колорит» 27739,62 грн (двадцять сім тисяч сімсот тридцять дев`ять гривень 62 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач Приватне підприємство «Семенівський колорит» (вул. Калинова, 58, м. Семенівка, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, 15400, ).

Відповідач: Чернігівська митниця (просп. Перемоги, буд.6, м.Чернігів, Чернігівська область, 14017, ).

Повний текст рішення суду складено 27.12.2023.

Суддя Л.О. Житняк