Справа № 619/636/22
Суддя: Мальцев С. О.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 619/636/22
Провадження № 2-а/535/6/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіМальцева С.О.,
за участю секретаря судового засідання представника позивача (дистанційно) представника відповідача (дистанційно) Білик Н.О. Марцонь Д.Г. Мушенок Г.П.

Справа № 619/636/22

Найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб):

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Чернігівська митниця Державної митної служби України.

розглянув адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

установив:

17 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Чернігівської митниці Державної митної служби України, в якому просила скасувати постанову про порушення митних правил №0449/10200/21 від 29 листопада 2021 року, справу про порушення митних правил №0449/10200/21 щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.469 МК України закрити.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Дергачівського районного суду Харківської області.

Відповідно до частини 7 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідне рішення є підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Котелевського районного суду Полтавської області від 15.11.2022 року справа № 619/636/22 передана головуючому судді Мальцеву С.О.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

13 березня 2023 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 04.04.2023 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Чернігівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0449/10200/21.

Відповідач Чернігівська митниця Державної митної служби України надала відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність (а.с.59-60).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Марцонь Д.Г., який діє на підставі ордеру серії ВІ № 1165551 від 06.09.2023 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.145) позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача Чернігівської митниці Державної митної служби України - Мушенок Г.П., яка діє на підставі наданого витягу щодо її повноважень (а.с. 207) позовні вимоги не визнає повністю та просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши поляснення сторін, оцінивши надані докази, приходить до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Обґрунтування позовних вимог та факти установлені у судовому засіданні :

13.07.2021 року 16 год. З0 хв. в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці у напрямку «виїзд за митну територію України» по смузі руху «зелений коридор» заїхав легковий автомобіль марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща), в якому водієм слідував громадянин України ОСОБА_2 .

Проведеною перевіркою встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування було ввезено 20.07.2018 року в зоні діяльності Харківської митниці ДФС громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 380 МК України громадянка ОСОБА_1 зобов`язана була вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 20.07.2019 року.

Проте, станом на 13.07.2021 транспортний засіб марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Польща), , не вивезено за межі митної території України та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

В ході здійснення митного контролю та перевірки наданих документів встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 передано, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.04.2021 № Б/Н громадянці України - ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 31.08.2016 року Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області) без дозволу митного органу.

Опитаний 13.07.2021 року громадянин ОСОБА_2 , інформацію щодо ввезеного на митну територію України автомобіля марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , надавати відмовився.

Таким чином, громадянка ОСОБА_1 передала транспортний засіб особистого користування - легковий автомобіль марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тимчасово ввезений на митну територію України 20.07.2018 року, у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

У результаті вказаних обставин було складено постанову про порушення митних правил № 0449/10200/21 від 29 листопада 2021 року, справу про порушення митних правил № 0449/10200/21 щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.469 МК України та накладено на неі адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 34 000 грн. (а.с 78-91)

Примірник протоколу про порушення митних правил від 13.07.2021 року№0449/10200/21, в якому зазначено час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, був направлений ОСОБА_1 листом від 15.07.2021 року № 7.11-1/7.11-20-04/10/348 за наявною в Чернігівській митниці адресою.

Виходячи з приписів ч. 9 та ч. 10 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил №0449/10200/21 вважається врученим громадянці ОСОБА_1 .

Листом від 05.11.2021 №7.11/7.11-20-04/4819 громадянку ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил від 13.07.2021 року № 0449/10200/21.

Положеннями ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України передбачено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не встановлено коли та за яких обставин відбулася передача вказаного транспортного засобу позивачем.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викладено в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно з п. 1 розділу IІ вказаного Закону, останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 22.08.2019 року, в той час як транспортний засіб марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачем тимчасово ввезений на митну територію України 20.07.2018 року.

Відповідачем зазначено у відзиві що в ході здійснення митного контролю та перевірки наданих документів встановлено, що транспортний засіб марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 передано, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.04.2021 року № Б/Н громадянці України - ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 31.08.2016 року Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області) без дозволу митного органу, проте вказаного договору купівлі-продажу від 15.04.2021 року до суду не надано.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 вчинила неправомірні операції із транспортним засобом особистого користування марки марки «BMW 316», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме передала транспортний засіб у володіння, користування або розпорядження іншій особі, яка його безпосередньо не ввозила на митну територію України.

Судом установлено що відповідачем не доведено коли та за яких обставин конкретно відбулася передача вказаного транспортного засобу позивачем іншій особі, також не надано жодних підтверджуючих доказів.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Водночас, особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлювала міру відповідальності за відповідні дії.

Згідно з ч.2 ст. 58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил № № 0449/10200/21 від 29 листопада 2021 року, у тому числі в частині застосування ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України з урахуванням обмежень, встановлених ст. 58 Конституції України.

Відтак, відповідачем не було виконано покладений на нього обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, оскільки останнє не містить належних, достовірних та допустимих доказів факту порушення позивачем вимог Закону.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Аналогічний висновок був наведений Верховним Судом зокрема у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що постанова про порушення митних правил № 0449/10200/21 від 29 листопада 2021 року є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в ч. 3 ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищезазначені положення суд вважає що вимога позивача про закриття провадження у справі про порушення митних правил є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

У відповідності до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України - стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 19, 58, 62 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову Чернігівської митниці Державної митної служби України про порушення митних правил №0449/10200/21 від 29 листопада 2021 року скасувати, а справу про порушення митних правил N? 0449/10200/21 щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст.299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

представник позивача: адвокат Марцонь Дмитро Григорович, адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Чернігівська митниця Державної митної служби України, місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 6, .

Повне судове рішення складено 29.12.2023 року.

Суддя С.О. Мальцев