Справа № 818/2429/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 грудня 2023 р.Справа № 818/2429/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну заяву представника позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Зогаль О.М. про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 по справі № 818/2429/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання неправомірною та скасування податкової вимоги, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати неправомірною та скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у Сумській області від 15.12.2017 № 6863-17 щодо сплати позивачем, платником 2-ї групи єдиного податку за період 01.06.2014 по 07.11.2017 в сумі 13032,22 грн.;

- суму облікованого податкового боргу зі сплати єдиного податку позивачем за період з 01.04.2014 по 07.11.2017 в сумі 13032,22 грн. визнати безнадійною та зобов`язати відповідача вчинити дії до списання облікованого боргу зі сплати єдиного податку позивачем в розмірі 13032,22 грн. відповідно до ст.101 ПК України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376;

- суму облікованого податкового боргу зі сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2014 по 07.11.2017 в сумі 17933,16 грн., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з найманих працівників в сумі 438,71 грн., визнати безнадійною та зобов`язати відповідача вчинити дії до списання облікованого боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивачем в загальному розмірі 18371,87 грн., відповідно до ст.101 ПК України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376 та п. 9-4 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" як безнадійний.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначив, що є фізичною особою-підприємцем та має статус внутрішньопереміщеної особи. 04.11.2003 узятий на облік у ДПІ у Артемівському районі Луганської області як платник податків. У червні 2014 року, у зв`язку із воєнними діями та проведенням антитерористичної операції на території м. Луганськ, позивач вимушений був виїхати з постійного місця проживання в м. Конотоп Сумської області, а згодом до м. Полтава. Бухгалтерські документи, документи ведення господарської діяльності залишилися у м. Луганськ і, на сьогоднішній день їх місцезнаходження не відоме. Майно, що використовувалося в підприємницькій діяльності, знищено.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірною та скасовано податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 15.12.2017 №6863-17 щодо сплати Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 єдиного податку за період 01.06.2014 по 07.11.2017 в сумі 13032,22 грн. Зобов`язано Головне управління ДФС у Сумській області вчинити дії до списання безнадійного облікованого боргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі сплати єдиного податку в розмірі 11503,20 грн. відповідно до ст.101 Податкового кодексу України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376. Зобов`язано Головне управління ДФС у Сумській області вчинити дії до списання безнадійного облікованого боргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальному розмірі 18371,87 грн., з яких: 17933,16 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та 438,71 грн. - єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з найманих працівників, відповідно до ст.101 Податкового кодексу України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1844/24376 та п. 9-4 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишено без задоволення. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 року по справі № 818/2429/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.08.2022 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Сумській області задоволено частково. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 в частині задоволених позовних вимог скасовано, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2018 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 залишено без змін.

У постанові від 19.08.2022 у даній справі Верховний Суд зокрема зазначив: "У ситуації, що розглядається, вказуючи на наявність підстав для зобов`язання контролюючого органу прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу, судами попередніх інстанцій, однак, не встановлювався вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами ТПП України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання щодо сплати податкового боргу з єдиного соціального внеску та єдиного соціального внеску з найманих працівників і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами, проте останній пов`язаний з правом платника податку бути звільненим від виконання свого обов`язку (погашення податкового боргу) шляхом списання безнадійного податкового боргу, що є предметом цього позову.

Залишення поза увагою судів попередніх інстанцій особливостей здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України, а також невстановлення причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили з виникненням податкового боргу свідчить про передчасність висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог".

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.04.2023 у підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника відповідача замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Сумській області () на Головне управління ДПС у Сумській області як територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу (ЄДРПОУ ВП 43995469).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірною та скасовано податкову вимогу № 6863-17 від 15.12.2017 щодо сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 єдиного податку за період з 01.06.2014 по 07.11.2017 в сумі 13032,22 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області як територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу, вчинити дії щодо списання безнадійного облікованого боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку в розмірі 11503,20 грн відповідно до статті 101 Податкового кодексу України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577. Зобов`язано Головне управління ДПС у Сумській області як територіальний орган, утворений на правах відокремленого підрозділу, вчинити дії щодо списання безнадійного облікованого боргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в загальному розмірі 18371,87 грн, з яких: 17933,16 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та 438,71 грн. з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з найманих працівників, відповідно до статті 101 Податкового кодексу України, Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 №577, та пункту 9-4 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 - залишено без задоволення. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 по справі № 818/2429/18 - залишено без змін.

17.11.2023 представником позивача направлено засобами поштового зв`язку до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн.

До вказаної заяви було додано докази понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а саме: акт надання професійної правничої допомоги від 19.10.2023 до договору від 15.01.2023, квитанцію № 12 від 19.10.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-4 ст.134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В той же час, відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.3 ст.143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заявником не дотримано вимоги ч.7 ст.139 КАС України, а саме до закінчення судових дебатів у справі не було подано, ані доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, ані заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів.

Обов`язок подання до закінчення судових дебатів (до закінчення розгляду справи) доказів на підтвердження розміру понесених стороною судових витрат, або заяви про те, що докази розміру судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів після закінчення розгляду справи, прямо визначений у ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 КАС України.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеним Верховним Судом у постанові від 16.06.2022 у справі №380/3999/21, який підлягає врахуванню судом.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18 викладено правову позицію, відповідно до якої, враховуючи положення статей 134 та 139 КАС України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.

Також законодавцем визначено процесуальний наслідок незаявлення до закінчення судових дебатів (до закінчення розгляду справи, у випадку її розгляду в порядку спрощеного або письмового провадження), що докази витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, або подання доказів таких витрат із пропуском п`ятиденного строку з момент у винесення рішення у справі. У такому випадку суд відмовляє у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення без розгляду.

При цьому, відповідні докази було подано до суду після розгляду справи по суті в суді апеляційної інстанції, що є визначеною процесуальним законодавством підставою для відмови у задоволенні заяви позивача від 20.11.2023 вх. № 56297 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем не було подано заяву про розподіл судових витрат. Колегією суддів також звертається увага, що заяви про те, що докази розміру понесених судових витрат будуть надані після ухвалення судового рішення та протягом п`яти днів до закінчення розгляду справи, Позивачем також подано не було.

При цьому розгляд справи судом апеляційної інстанції призначався на 25.10.2023, про що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 буа належним чином повідомлений (т. 2 а.с. 134). Постанова ж суду апеляційної інстанції у цій справі прийнята 25.10.2022, повний текст якої складно 01.11.2023.

У відзиві на апеляційну скаргу не заявлено клопотання про покладення на відповідача процесуальних витрат. Також, до вказаного відзиву не було додано будь-яких доказів судових витрат та він не містить будь-яких заяв, що докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 243, 252, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви представника позивача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Зогаль О.М. про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Калиновський В.А.
Судді Кононенко З.О. Мінаєва О.М.