Справа № 640/28666/20
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року № 640/28666/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) до Державної Аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Окрема комендатура охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної Аудиторської служби України, в якому просить суд (з урахуванням уточнених позовних вимог):

- визнати протиправним зобов`язання Державної аудиторської служби України, визначені пунктом 8 (сторінка 4) вимоги від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень» щодо усунення виявленого порушення, зазначеного у пункті 3 (сторінка 2) вимоги від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень»;

- визнати протиправним та частково скасувати пункт 2 (сторінки 3) вимоги Держаудитслужби від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень» в частині відображення в обліку дебіторської заборгованість за Державним підприємством «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури»;

- визнати протиправним зобов`язання Державної аудиторської служби України, визначені пунктом 8 (сторінка 4) вимоги від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень» щодо усунення виявленого порушення, зазначеного у пункті 6 (сторінка 2) вимоги від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень» в частині усунення недоліку щодо покриття витрат Державного підприємства «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» на суму 32,64 тис. грн.

17 грудня 2020 року Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 справу прийнято до свого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в оскаржуваній частині вимоги відповідачем зазначено безпідставні порушення. Також зауважено, що вимога прийнята із порушеннями, оскільки є неконкретизованою та не містить чітких рекомендацій щодо способу усунення виявлених порушень.

11 січня 2021 року Державною аудиторською службою України надано до суду відзив, в якому відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що в акті ревізії та додатках до нього повністю підтверджуються факти порушень, а отже вимога є правомірною.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державна Аудиторська служби України відповідно до пункту 8.11 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на І півріччя 2020 року (в частині інспектувань) провела ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2020 року.

За результатами ревізії окремих питань складено акт ревізії від 17.08.2020 № 08-21/9.

Листом від 27.08.2020 № 11/2420 позивач направив відповідачу заперечення на акт ревізії.

У відповідь Держаудитслужба листом від 09.09.2020 № 000800-14/4612-2020 надала висновок на заперечення до акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2018 року по 30 квітня 2020 року.

На підставі вказаного акта ревізії відповідачем прийнято вимогу щодо усунення порушень від 10.09.2020 №000800-14/4683-2020, відповідно до якої, зокрема, встановлено наступні порушення:

п.3 - на порушення пункту 20 Порядку № 228 військовою частиною включено до проекту кошторису на 2018, 2019 роки по КПКВ 1002030 "Матеріально-технічне забезпечення Державної прикордонної служби України та утримання її особового складу" кошти на оплату, у т.ч. пільги мешканців гуртожитків по вул. Світлій, 6, на загальну суму 1 167,6 тис. грн., які були профінансовані. Наслідком їх використання завдано збитки загальному фонду державного бюджету на відповідну суму;

п.6 - на порушення абзацу 2 пункту 5, абзацу 1 пункту 46 Порядку № 228 в частині того, що установи мають право брати зобов`язання щодо видатків відповідно до кошторису, плану асигнувань загального фонду бюджету, виходячи з потреби у забезпеченні виконання пріоритетних заходів та з урахуванням здійснення платежів для погашення зобов`язань минулих періодів, якщо інше не передбачено законодавством в/ч НОМЕР_1 за рахунок загального фонду кошторису проведено покриття витрат Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України за спожиту ними теплову енергію в сумі 77,07 тис. грн., державного підприємства. "Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури" на суму 32,64 тис. грн. та за мешканців гуртожитку по вул. Васильченка, 1 за спожиту теплову енергію в гарячій воді тепловими мережами на суму 98,76 тис. грн., внаслідок чого завдано матеріальної шкоди (збитки) військовій частині на загальну суму 208,47 тис. гривень.

У цій вимозі відповідач вимагає усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку, зокрема: п.2 - відобразити в обліку дебіторську заборгованість за державним підприємством "Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури", Управлінням інформації ДПСУ, провести претензійно- позовну роботу з ними щодо відшкодування вартості отриманих послуг, шляхом повернення коштів до загального фонду державно бюджету; п.8 - проаналізувати матеріали ревізії та вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання про притягнення до відповідальності винних осіб.

Не погоджуючись частково із пунктами вимоги Державної аудиторської служби України, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-XII).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (надалі - Положення), центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, є Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба).

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення).

Пунктом 6 Положення передбачено, що Держаудитслужба має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (п.п.16); порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (п.п.20); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (п.п.23).

Статтею 2 Закону №2939-XII передбачено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пункт перший частини першої статті 8 Закону №2939 регламентує сферу здійснення державного фінансового контролю. У ньому зазначено, що такий контроль здійснюється відповідним органом зокрема за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень.

Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі Порядок № 550).

Відповідно до п. 2 загальної частини Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Приписами п.3 Порядку № 550 передбачено, що акт ревізії - документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

Підпунктом 9 пункту 4 Положення визначено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Згадані норми узгоджуються з положеннями ст.10 Закону №2939-XII, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, у п.7 цієї статті передбачено право цього органу пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Також слід зазначити, що аналіз норм Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", Положення про Державну фінансову інспекцію України дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства, пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і в цій частині вона є обов`язковою до виконання. Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом направлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, в органу фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Зі змісту оскаржуваної вимоги вбачається, що в ній викладено висновки Держаудитслужби про виявлені під час ревізії порушення позивачем вимог чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що з мотивувальної частини позовної заяви вбачається, що позивач наголошує на протиправності пункту 3 (стор.2) вимоги Держаудитслужби від 10.09.2020 №000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень» в частині оплати пільг мешканцям гуртожитків по вул. Світлій, 6 з мотивів його безпідставності.

Судом установлено, що перевіркою відомостей нарахування за опалення та гаряче водопостачання пільговиків за 2018 рік - березень 2019 року відповідачем встановлено, що позивач нараховував та пред`являв до сплати мешканцям гуртожитків рахунки за надані послуги з централізованого опалення та підігріву гарячої води з урахуванням наданої пільги на оплату теплової енергії та підігріву води.

Кошти, отримані у 2018-2019 роках від мешканців гуртожитків як плата за послуги з централізованого опалення та підігріву гарячої води, фактично зараховувалися на відновлення касових видатків по загальному фонду КПКВ 1002030 «Матеріально-технічне забезпечення ДПСУ та утримання її особового складу» як відшкодування понесених видатків по КЕКВ 2274 «Оплата природного газу».

Пунктом 5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256, визначено, що підприємства, установи та організації, що надають послуги з постачання електроенергії транспортування, розподілу та постачання природного газу, послуг з тепло-, водопостачання і водовідведення готують реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг, що підлягають перерахуванню, відповідно до фактичних обсягів нарахованих сум пільг і субсидій і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрації та головним розпорядникам коштів місцевих бюджетів.

Позивач листом від 26.09.2017 за № 704/2066 звернувся до управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної державної адміністрації щодо відшкодування пільги з теплопостачання.

Листом від 20.10.2017 № 01-12/8308 управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної державної адміністрації направило на адресу в/ч НОМЕР_1 лист Департамента соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.10.2017 № 051/15304-002/3, 051/16005-002/3 в якому зазначено, що послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.

Отже, відшкодування пільг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та теплопостачання можливе за умови надання до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) копій оприлюдненого офіційного документу (розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про затвердження тарифу по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, опаленню та гарячому водопостачанню для Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, яка обслуговує відомчі гуртожитки за адресою: вул. Світла, 6, гурт. 1, 2, 3, 4.

Перевіркою казначейських виписок позивача, перерахування органами соціального захисту населення суми пільг у 2018 році - березні 2019 року на розрахунковий рахунок відповідачем під час ревізії не встановлено.

Як зазначає відповідач, з пояснень заступника начальника відділу матеріального забезпечення ОСОБА_1 під час ревізії встановлено та не заперечується позивачем, що станом на 01.03.2020 року в/ч НОМЕР_1 проведена робота в повному обсязі відповідно до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 13, 20 Закону України «Про теплопостачання», статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року № 291), постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» позивачу було встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 1 301,74 грн. на підставі розпорядження Київської міської державної адміністрації № 223 від 03.02.2020 року та отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, крім постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом та на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, крім постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Суд погоджується з доводами позивача, що відсутність ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії, крім виробництва теплової за нерегульованим тарифом та провадженням господарської діяльності з постачання теплової енергії за період з 01.01.2018 по 30.03.2019 не давало право в/ч НОМЕР_1 обмежувати права учасників бойових дій в частині надання пільг відповідно до українського законодавства.

Поряд з цим, витрати державних органів, органів місцевого і регіонального самоврядування, підприємств, установ і організацій, пов`язані з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 1994 року № 94 «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», покриваються місцевими фінансовими органами на підставі розрахунків, поданих організаціями, шляхом перерахування коштів на їх рахунки в установах банків.

Пільги, передбачені зазначеним Законом, надаються організаціями за рахунок власних коштів з наступним відшкодуванням їх з бюджету за встановленими нормами у погоджені з фінансовими органами терміни.

Відшкодування організаціям витрат, пов`язаних з наданням пільг, фінансові органи провадять за рахунок коштів місцевих бюджетів на підставі перевірених ними розрахунків, поданих організаціями.

Окрім того, наказами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.01.2018 №1 «Про заходи з виконання бюджету на 2018 рік» (пункт 3) та 02.01.2019 № 1 «Про заходи з виконання бюджету на 2019 рік» (пункт 2) керівників органів Державної прикордонної служби України зобов`язано розробити та затвердити плани заходів з енергозбереження із забезпеченням зменшення витрат на оплату енергоносіїв і комунальних послуг, в яких передбачити забезпечення покриття витрат, пов`язаних з наданням пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та іншим пільговим категоріям громадян відповідно до законодавства, за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Під час ревізії встановлено, що позивач, розраховуючи видатки по загальному фонду кошторису КПКВ 1002030 «Матеріально-технічне забезпечення ДПСУ та утримання її особового складу» за КЕКВ 2274 «Оплата природного газу» на 2018-2019 роки, не враховував відшкодування пільг зі сплати послуг з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання мешканцям гуртожитків, а відповідно, планував їх покривати за рахунок коштів, виділених на утримання установи.

Відповідно до Бюджетного кодексу України, кошторис - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Кошторис має такі складові частини: загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету; спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов`язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету.

Відповідно до Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року № 228 (далі - Порядок № 228), розпорядники під час визначення видатків повинні забезпечувати суворий режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком відповідача, що на порушення пункту 20 Порядку № 228 позивачем було включено саме до проекту кошторису на 2018, 2019 рік по КПКВК 1002030 «Матеріально-технічне забезпечення ДПСУ та утримання її особового складу» кошти на оплату, у т.ч. пільги мешканців гуртожитків по вул. Світлій, 6, на загальну суму 1 167 602,45 грн. (2018 - 865 315,55 грн., січень- березень 2019 - 302 286,90 грн.), які були профінансовані.

При цьому, суд наголошує, що в прохальній частині позову позивач просить визнати протиправним зобов`язання Державної аудиторської служби України, визначені пунктом 8 (сторінка 4) вимоги від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень» щодо усунення виявленого порушення, зазначеного у пункті 3 (сторінка 2) вимоги від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 «Про вимоги щодо усунення порушень».

Отже, фактично позивач погоджується з пунктом 3 встановленого порушення і просить визнати протиправним наслідкову вимогу, викладену пунктом 8 спірної вимоги, щодо зобов`язання усунути таке порушення, чим нівелює викладені мотиви у позовній заяві.

При цьому, суд бере до уваги, що позивач в позовній заяві зазначає про встановлення тарифу на теплову енергію, про що свідчить розпорядження Київської міської державної адміністрації від 03.02.2020 № 223, та було отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, що своєю чергою з урахуванням листа Департамента соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 20.10.2017 № 051/15304-002/3, 051/16005-002/3 слугує підставою для відшкодування пільг по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, опаленню та гарячому водопостачанню для в/ч НОМЕР_1 , яка обслуговує відомчі гуртожитки за адресою: вул. Світла, 6, гурт. № 1, 2, 3, 4.

Таким чином, позивач фактично частково виконав оскаржуваний пункт 8 (сторінка 4) вимоги Держаудитслужби від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 щодо усунення виявленого порушення, зазначеного у пункті 3 (сторінка 2) вимоги, а саме: розглянув та проаналізував матеріали ревізії, висновки ревізії врахував в фінансово-господарській діяльності, що також підтверджується інформацією з листа позивача від 09.10.2020 № 11/2897 про надання інформації щодо виконання вимог Держаудитслужби від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020.

Щодо решти вимог суд зазначає, що під час ревізії установлено наступне.

Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець), в/ч НОМЕР_1 (далі - орендар) та КП «Київжитлоспецексплуатація» (далі - підприємство-балансоутримувач) 18.07.2018 укладено договори (у новій редакції) про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду за № 1280-2/453-18 та № 1355-2/454-18.

Об`єктами оренди є: за адресою вул. Ялтинська, 11 А - нежилий будинок, загальною площею 1773,2 кв. м, у т.ч. підвал - 155,9 кв. м, 1 поверх-568,5 кв. м, 2 поверх - 581,6 кв. м, 3 поверх -467,2 кв. м. та за адресою вул. Ялтинська, 11-б - нежитлове приміщення загальною площею 114,3 кв.м.

Вартість об`єкта оренди за договором № 1280-2/453-18, згідно із затвердженим 19.04.2018 висновком про вартість майна станом на 28.02.2018 становить за 1 кв.м. 13 505,12 грн., всього - 23947,0 тис. грн., за договором № 1355-2/454-18, згідно із затвердженим 24.04.2018 висновком про вартість майна станом на 28.02.2018 становить за 1 кв. м. 8336,14 грн., всього 956250,0 грн.

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради від 21 квітня 2015 р. № 415/1280 (із змінами внесеними рішенням Київради від 08.02.2018 № 21/4085) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2018 року: 34,41 грн. за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає: 61 010,94 грн. та 21,31 грн. за 1 кв. м., що в цілому складає 2436,26 грн. відповідно.

Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на який розташований об`єкт оренди, яка за травень 2018 року складає - 110,93 грн. та 7,15 грн. відповідно на місяць. Строк дії договору до 16.07.2021.

Акт приймання-передачі нерухомого майна складено 18.07.2018, який підписано зі сторони орендодавця, орендаря та підприємства - балансоутримувача.

Додатковою угодою від 23.08.2019 №1 договір доповнено в розділі «Орендна плата» наступним змістом: «... з 25.06.2019 орендар сплачує орендну плату, розмір якої згідно з Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київської міської ради від 21 квітня 2015 р. №415/1280 (із змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 08.02.2018 № 21/4085) в редакції Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 06.12.2018 № 253/6304 та враховуючи рішення постійної комісії КМР з питань власності від 25.06.2019 (протокол 27/162 (пункт 23)), становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2019 року: 18,75 грн. за 1 кв. м, що в цілому складає: 33256,24 грн..

Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на який розташований об`єкт, яка за червень 2019 року складає - 1,65 гривень.

Так, між в/ч НОМЕР_1 (далі - споживач) та Державним підприємством «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» (далі - субспоживач) укладено договори відшкодування витрат субспоживача на надання комунальних послуг від 26.01.2018 № 24-18 та від 29.01.2019 № 43-19.

Споживач на підставі договорів оренди від 07.07.2015 №1280-1 та від 18.07.2018 № 1280-2/453-18 передає, субспоживач приймає нежитлове приміщення кабінет № 10 загальною площею 43,05 кв. м. у будівлі № 11-А по вул. Ялтинській, для розміщення працівників з метою виконання завдань щодо інженерного облаштування Державного кордону України.

За результатами проведеного обстеження будівлі по вул. Ялтинській, 11 відповідачем установлено, що в службових приміщеннях розміщено особовий склад Адміністрації та структурні підрозділи Держприкордонслужби, які визначені наказом Адміністрації від 27.09.2019 № 510-АГ (з внесеними змінами від 16.03.2020 № 155-АГ).

Поряд з цим встановлено, що ДП «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури», за яким відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 12.12.2014 № 150-АГ закріплено службове приміщення по вул. Ялтинська, 11 та займає кабінети № 10, 10-1, 10-2, 10-3 не відшкодовує в/ч 1498 понесені витрати за користування земельною ділянкою та інші компенсаційні витрати.

Позивачем здійснено розрахунок відшкодування ДП «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» спожитих послуг з централізованого водопостачання та централізованого відведення за період з 01.01.2018 по 30.04.2020 на загальну суму 613,90 грн. та відшкодування компенсаційних витрат підприємства за користування земельною ділянкою в сумі 32 028,73 гривень.

Таким чином, відповідач за результатами ревізії дійшов висновку, що протягом періоду з 01.01.2018 по 30.04.2020 в/ч 1498 проведено покриття витрат іншої юридичної особи за спожиту ним послуги з централізованого водопостачання та централізованого відведення та відшкодування компенсаційних витрат підприємства за користування земельною ділянкою за рахунок коштів загального фонду кошторису на загальну суму 32 642,63 грн., чим порушено пункт 46 Порядку № 228, в частині того, що установи мають право брати зобов`язання щодо видатків відповідно до кошторису, плану асигнувань загального фонду бюджету виходячи з потреби у забезпеченні виконання пріоритетних заходів та з урахуванням здійснення платежів для погашення зобов`язань минулих періодів, якщо інше не передбачено законодавством та нанесено матеріальної шкоди (збитків) позивачу на відповідну суму.

Судом установлено, що позивач, мотивуючи позов, посилався на те, що проведення в період з 01.01.2018 по 31.04.2020 року позивачем покриття витрат іншої юридичної особи (ДП «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури») за спожиту ними послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та відшкодування компенсаційних витрат підприємства за користування земельною ділянкою є обґрунтованим та здійсненим в рамках чинного законодавства.

Натомість, в прохальній частині позову позивач просить визнати протиправним та частково скасувати пункт 2 (сторінка 3) вимоги в частині відображення в обліку дебіторської заборгованості за державним підприємством «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури», Управлінням інформації ДПСУ, проведення претензійно-позовної роботу з ними щодо відшкодування вартості отриманих послуг, шляхом повернення коштів до загального фонду державного бюджету та визнати протиправним зобов`язання Держаудитслужби, визначені пунктом 8 (сторінка 4) вимоги, а саме проаналізувати матеріали справи та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання про притягнення до відповідальності винних осіб.

Таким чином, позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки в даному випадку в рамках оскарження пунктів 2, 8 зобов`язальної частини вимоги, позивач мотивував безпідставністю встановленого порушення, зазначених у вимозі пунктами 2, 6.

При цьому, суд наголошує, що інших посилань та мотивів незрозумілості приписів зобов`язального характеру чи невідповідність нормам чинного законодавства в цій частині не наведено.

Також слід зауважити, що листом від 09.10.2020 № 11/2897 позивач повідомив Держаудитслужбу про те, що матеріали ревізії були розглянуті, висновки ревізії враховані в фінансово-господарській діяльності. Дебіторська заборгованість за державним підприємством «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» в обліку відображена, на підтвердження було додано до цього листа бухгалтерська довідка № 1 до меморіального ордера № 4 за вересень від 09.10.2020 та бухгалтерська довідка № 2 до меморіального ордера № 4 за жовтень від 09.10.2020.

Також позивачем листом від 09.12.2020 № 11/3565 повідомлено Держаудитслужбу, що державним підприємством «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» погашено заборгованість в сумі 613,90 грн., в дохід державного бюджету перераховано 411,18 грн., 202,72 грн. - видатки поточного року. На підтвердження зазначеному позивач надав Держаудитслужбі банківські виписки з 10.11.2020, 11.11.2020 та платіжне доручення від 12.11.2020 № 3068.

Отже суд наголошує, що оскаржувані пункт 2 (сторінка 3) в частині відображення в обліку дебіторської заборгованості та пункт 8 (сторінка 4) вимоги Держаудитслужби від 10.09.2020 № 000800-14/4683-2020 позивачем фактично виконано, що безпосередньо підтверджує сам позивач в зазначених вище листах разом із підтверджуючими документами, а відтак в цій частині позовних вимог відсутній предмет спору.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, з урахуванням обраного позивачем способу захисту, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) до Державної Аудиторської служби України про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 грудня 2023.

Суддя Кочанова П.В.