Справа № 160/9639/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2023 рокуСправа №160/9639/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
08.05.2023 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач),в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії та бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , в частині не внесення ОСОБА_1 - солдата зазначеної військової частини, до наказів про виплату додаткової винагороди, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період часу з 08.05.2022 року по 12.05.2022 року, та з 21.05.2022 року по 25.08.2022 року;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши обставини для поновлення строку та докази на підтвердження таких обставин (а.с.9)
16.05.2023 року на виконання ухвали від 12.05.2023 року про залишення позову без руху, позивач звернулась до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду повернуто позивачеві, в зв`язку з тим, що заява не скріплена електронним цифровим підписом(а.с.14)
24.05.2023 року на виконання ухвали від 12.05.2023 року про залишення позову без руху ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 поновлено строк звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 16.06.2023, відповідно до ч. 5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.19).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, та витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази на підтвердження нарахування та виплат грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01.05.2022 року по 25.08.2022 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 у зв`язку із ненадходженням витребуваних документів, суд ухвалив продовжити строк для виконання вимог ухвали суду від 26.05.2023 року на 10 днів з моменту отримання даної ухвали та повторно витребував у відповідача докази на підтвердження нарахування та виплат грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01.05.2022 року по 25.08.2022 року(а.с.23).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 у зв`язку із ненаданням відповідачем витребуваних судом ухвалою про відкриття провадження письмових доказів, суд ухвалив продовжити строк для виконання вимог ухвали суду від 26.05.2023 року на 5 днів з моменту отримання даної ухвали(а.с.26).
На виконання вимог ухвали суду Військовою частиною НОМЕР_1 до суду надано наступні документи: довідку про нарахування та утримання грошового забезпечення ОСОБА_1 ; копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2022 року № 2771 Про виплату додаткових винагород; копію витягу з Додатку №1 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 03.09.2022 № 2771.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 у зв`язку з метою всебічного та повного з`ясування обставин у даній справі, суд ухвалив витребувати у Військової частини НОМЕР_1 інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів період з 08.05.2022 року по 12.05.2022 року, з 21.05.2022 року по 25.08.2022 року, зокрема накази командування про відрядження ОСОБА_1 для виконання бойових завдань, бойові розпорядження(а.с.38).
На виконання ухвали від 04.09.2023 від відповідача до суду надійшла інформаційна довідка, в якій зазначено що позивач в період з 08.05.2022 по 12.05.2022 та з 21.05.2022 по 25.08.2022 в районі виконання бойового завдання не перебував.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 бойове розпорядження командира 17отбр від 08.05.2022 №228 та накази про відрядження ОСОБА_1 за спірний період з 08.05.2022 року по 12.05.2022 року, та з 21.05.2022 року по 01.08.2022 року.
01.11.2023 до суду від представника відповідача надійшли пояснення, за змістом яких відповідач зазначає, що не має повноважень надати до суду документи, на підставі яких позивач перебував в районах проведення бойових дій, оскільки відповідні документи мають гриф таємності.
На виконання ухвали від 06.11.2023 від Міністерства оборони України до суду надійшли пояснення разом з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Так, в поясненнях Міністерством оборони України було зазначено, що бойового розпорядження від 08.05.2022 року № 228ДСК не існує, данний порядковий номер обліковано в серпні 2022 року. Військовослужбовець ОСОБА_1 фігурує в іншому бойовому розпорядженні № 269 ДСК від 26.08.2023 року.
Відповідно до наданої Міністерством оборони України довідки від 20.11.2023 за №6256 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_1 з 01.08.2022 по 27.08.2022, 28.08.2022 по 19.11.2022, з 22.01.2023 по 04.02.2023, з 22.03.2023 по 29.08.2023, з 14.09.2023 по дату видачі довідки брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі Наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2022 №222, від 27.08.2022 №253, від 28.08.2022 №254, від 19.11.2022 №346, від 07.12.2022 №372, від 22.01.2023 №22, від 28.01.2023 №28, від 04.02.2023 №35, від 22.03.2023 №87, від 29.08.2023 №247, від 14.09.2023 №263.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , з 01.03.2022 року перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді сержантського та рядового складу солдата. (а.с.4)
Відповідно до наданого відповідачем додатку до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.09.2022 №2771, солдат ОСОБА_1 на підставі бойового розпорядження ком. 17 отбр від 08.05.2022 №228 ДСК та від 28.08.2022 №291 ДСК у період з 01.08.22-26.08.22, та з 28.08.2022-31.08.2022 приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії (а.с.33-35).
Відповідно до наданої Міністерством оборони України довідки від 20.11.2023 за №6256 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_1 з 01.08.2022 по 27.08.2022, 28.08.2022 по 19.11.2022, з 22.01.2023 по 04.02.2023, з 22.03.2023 по 29.08.2023, з 14.09.2023 по дату видачі довідки брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі Наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2022 №222, від 27.08.2022 №253, від 28.08.2022 №254, від 19.11.2022 №346, від 07.12.2022 №372, від 22.01.2023 №22, від 28.01.2023 №28, від 04.02.2023 №35, від 22.03.2023 №87, від 29.08.2023 №247, від 14.09.2023 №263.
З довідки військової частини НОМЕР_1 про нарахування та утримання грошового забезпечення за період 01/2022-12/2022 вбачається, що ОСОБА_1 , солдату, водію, нараховано винагороду 30/100 тис.грн, за наступні періоди:
10/2022-100000,00грн;
11/2022-100000,00грн;
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із положеннями частини 2статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Відповідно до частини 1статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992за№2232-XII(надалі, також -Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з абзацом 1 частини 1статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991(надалі, також -Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2, 3статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини 4статті 9 Закону №2011-XIIгрошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом 2 частини 4статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.
Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-IX від 15.08.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.
Указом Президента України від 18 листопада 2022 року №8189 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, тобто до 19 лютого 2022 року.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та № 69/2022 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
У подальшому до зазначеної постанови вносились зміни.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п. 2-1 Постанови №168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Підставою для виплати відповідно до постанови КМУ №168, є саме наказ командира, якому передує документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, яким є один з таких документів:
бойовий наказ (бойового розпорядження);
журнал бойових дій (вахтового журналу) або журнал ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням, військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Тобто, для виплати винагороди до 100000 грн. має бути підтверджена документально участь військовослужбовця у бойових діях.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був залучений до безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на підставі бойових розпоряджень командира 17отбр від 08.05.2022 №228 та від 28.08.2022 №291 (а.с.34).
Відповідно до наданої Міністерством оборони України довідки від 20.11.2023 за №6256 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_1 з 01.08.2022 по 27.08.2022, 28.08.2022 по 19.11.2022, з 22.01.2023 по 04.02.2023, з 22.03.2023 по 29.08.2023, з 14.09.2023 по дату видачі довідки брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі Наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2022 №222, від 27.08.2022 №253, від 28.08.2022 №254, від 19.11.2022 №346, від 07.12.2022 №372, від 22.01.2023 №22, від 28.01.2023 №28, від 04.02.2023 №35, від 22.03.2023 №87, від 29.08.2023 №247, від 14.09.2023 №263.
Так з додатку до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2022 №2771 про виплату додаткових винагород, вбачається, що солдат ОСОБА_1 у період з 01.08.22-26.08.22 та з 28.08.2022-31.08.2022 приймав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.
Так, в ході судового розгляду встановлено, що позивача було включено до наказу про нарахування додаткової винагороди згідно Постанови №168 за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) у період з 01.08.22-26.08.22 та з 28.08.2022-31.08.2022.
На період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та в подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено), позивачу, згідно з Постановою №168, передбачена виплата додаткової винагороди.
Проте, як підтверджується довідкою про нарахування та утримання грошового забезпечення за період 01/2022-12/2022 ОСОБА_1 у спірний період з 08.05.2022 року по 12.05.2022 року, з 21.05.2022 року по 01.08.2022 року не отримав додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях.
Натомість в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем включено позивача до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2022 №2771 про виплату додаткових винагород за безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період участі з 01.08.2022 по 26.08.2022, а тому суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позову в частині вимог за період з 01.08.2022 по 25.08.2022.
Щодо інших періодів спірних періодів, а саме з 08.05.2022 року по 12.05.2022 року, та з 21.05.2022 року по 31.07.2022 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є те, що військовослужбовці:
1) беруть безпосередню участь у бойових діях;
2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Отже, суд зауважує, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально. За відсутності документального підтвердження неведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн не виникає.
Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.
Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Відповідно до витягу з журналу бойових дій солдат ОСОБА_1 був залучений до безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на підставі бойових розпоряджень командира 17отбр від 08.05.2022 №228 та від 28.08.2022 №291 з 01.08.2022 по 26.08.2022, з 28.08.2022 по 31.08.2022 (а.с.34).
При цьому, видача бойового розпорядження не є безумовним доказом його виконання військовослужбовцем та його безпосередньої участі у бойових діях чи відповідних заходах, які складаються з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168.
Отже, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач у період з 08.05.2022 року по 12.05.2022 року, та з 21.05.2022 року по 31.07.2022 року брав безпосередню участь у бойових діях або перебував безпосередньо в районах у період здійснення зазначених дій або заходів.
Суд зауважує, що незважаючи на те, що частиною другою статті 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, зазначене положення поширюється на доказування лише правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності), а не будь-яких обставин. У свою чергу, відповідно до частини першої наведеної статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, покладений на суб`єктів владних повноважень тягар доказування правомірності їхніх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Проте у спірних правовідносинах позивачем не було доведено обґрунтованості позовних вимог, а відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.
Враховуючи, що позивач, звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець