Справа № 300/3020/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/3020/23 пров. № А/857/16250/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Заверухи О.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року (головуючий суддя Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СПДН Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Гладишева Євгенія Валерійовича, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до інспектора СПДН Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Гладишева Євгенія Валерійовича, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА№314216, що складений 24 квітня 2023 року інспектором СПДН Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Гладишевим Євгенієм Валерійовичем.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати і позов задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не досліджувався відеофайл долучений до адміністративного позову. Такий відеозапис був зроблений працівниками поліції під час складання оскаржуваного термінового заборонного припису. На такому відео чітко видно, що терміновий заборонний припис був складений та підписаний ще до заповнення працівниками форми оцінки ризиків, а отже, рішення про винесення щодо нього оскаржуваного акту прийнято в порушення вимог Закону №2229-УІІІ та Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01 серпня 2018 року №654.

Судом першої інстанції не було з`ясовано чи правильно було кваліфіковано працівниками поліції дії кожної з осіб, а саме сестри ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та його, та чи між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт на побутовому рівні, чи він вчиняв домашнє насильство, чи наносив тілесні ушкодження.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, відповідно до п. 3 ч.1 згаданого Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка зчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

При цьому, апелянт зазначає, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не завжди призводить.

Отже, різниця у тому, що насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.

У даному випадку дійсним є лише факт того, що атмосфера взаєморозуміння між ним та його колишньою дружиною відсутня. Мав місце конфлікт підгрунтям якого був намір колишньої дружини позбавити прав на проживання в будинку (що підтверджується відеозаписами з бодікамер поліцейських, які долучені до адміністративного позову), однак, не кожен конфлікт є домашнім насильством у розумінні норм Закону.

Судом першої інстанції не взято до уваги наступні висновки Верховного Суду щодо зазначеного вище у справах з цього питання. Так, неприязні стосунки, наявність конфлікту між заявником та заінтересованою особою не можуть бути підставою для задоволення заяви про винесення обмежувального припису (постанова Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 522/22472/21); наявність неприязних стосунків та конфліктних ситуацій між батьками не може бути підставою для задоволення заяви про винесення обмежувального припису щодо дітей; факт звернення заявника до правоохоронних органів стосовно неправомірних дій кривдника відносно нього не підтверджує факт вчинення останнім психологічного насильства щодо дітей, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (постанова Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 607/18523/21); наявність спору щодо визначення місця проживання дитини не може бути достатньою правовою підставою для видачі обмежувального припису (постанова Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 214/4179/21); факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів (постанова Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19); сам факт звернення до суду заявника свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення економічного насильства (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2022 року у справі № 344/10461/21).

Отже, слід констатувати те, що судом першої інстанції не повно та не всебічно з`ясовано усі обставини справи, не досліджено докази (відеофайли), а як наслідок суд першої інстанції помилково дійшов висновків про наявність домашнього насильства та законності термінового заборонного припису.

Не відповідають закону і висновки суду першої інстанції щодо неактуальності розгляду справи у зв`язку із закінченням дії термінового заборонного припису на час її розгляду. Так, оскаржуваний акт є очевидно незаконним, про що було вище аргументовано, а саме:

рішення про винесення щодо нього термінового заборони припису було прийнято до з`ясування усіх обставин поліцейським, до заповнення форми оцінки ризиків;

- дітей станом на 18:30 годин 24.04.2023 року у будинку не було, діти не опитувались, форми оцінки ризиків щодо дітей заповнені за відсутності дітей;

Порушено його право на захист, не було роз`яснено права, не надано можливості скористатись правовою допомогою; ...

Жодного насильства в сім`ї ані до дітей, ані до ОСОБА_2 він не вчиняв, між ним та ОСОБА_2 був конфлікт спровокований ОСОБА_2 . Причинами такого конфлікту було те, що ОСОБА_2 тривалий час вимагала від мене покинути будинковолодіння, де він проживає на завжди (його власне будинковолодіння).

Таким незаконним актом було порушено його права на житло, на власність. Крім всього, із за такого незаконного акту, виданого працівниками поліції, його було піддано приниженню перед сусідами, перед працівниками навчального закладу де він працює. Апелянт зазначає, що зазнав неправомірного втручання зі сторони представників держави у своє приватне життя, зазнав неправомірного втручання у свою приватну власність.

Вважає, що порушені його права підлягають відновленню, а таке відновлення можливе виключно шляхом задоволення моїх позовних вимог. Крім всього, має право на відшкодування від правоохоронних органів шкоди, моральної шкоди.

Частиною 4 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим, законом.

Також, зазначає, що у справах № 344/9241/23 та 344/92441/23 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, Івано-Франківський міський суд закрив провадження у зв`язку із відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Згідно із електронного рапорту ЄО №11261 24.04.2023 о 18:36 надійшло повідомлення з служби 102 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел.: НОМЕР_2 , про те, що 24.04.2023 о 18:36 за адресою: АДРЕСА_1 , Заявниця повідомляє про те, що чоловік вчиняє фізичне насильство, ШМД не потребує, просить наряд поліції. Виїздом Ясень-600, прибувши за вказаною адресою виявлено заявницю гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила що її чоловік гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ображав останню нецензурною лексикою та наносив удари по тілу в присутності дітей гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . На гр. ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 та винесено ТЗП серії АА номер терміном на п`ять діб із зобов`язанням покинути місце проживання постраждалої особи.

Відповідно до пояснень від 24.04.2023 ОСОБА_2 зазначила, що 24.04.2023 близько 18:30 години за місцем проживання у заявниці та ОСОБА_1 виник конфлікт на побутовому рівні в ході якого останній ображав дружину нецензурними словами та наніс декілька ударів по тілу в присутності дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно із пояснень від 24.04.2023 ОСОБА_1 вказав, що сестра дружини спровокувала конфлікт в ході якого останній взяв крісло та замахнувся на родичку. Після того дружина викликала поліцію.

24 квітня 2023 інспектором СПДН Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, лейтенантом поліції Гладишевим Євгенієм Валерійовичем складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №314216, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вчинив психологічне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 . Вказаним терміновим заборонним приписом зобов`язано позивача залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, строком на 5 діб, у період, з 19 години 10 хвилин 24 квітня 2023 року до 19 години 40 хвилин 29 квітня 2023 року.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно врахував, що відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (далі - Закон №2229-VIII) терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Положеннями ч.1 ст.1 Закону №2229-VIII надано наступні визначення понять:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3);

- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6);

- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п.8);

За змістом ч. 3 ст. 3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно із пунктом четвертим частини першої статті 10 Закону №2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Відповідно до статті 24 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою, п`ятою, шостою, дев`ятою, одинадцятою статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Судом першої інстанції також встановлено, що 24.04.2023 ОСОБА_2 подала заяву до Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області у якій зазначила, що ОСОБА_1 24.04.2023 в період з 8:00 до 8:05 вчинив психологічне насильство щодо неї в присутності дітей та просила вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_1 .

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №654 від 01 серпня 2018 року затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - Порядок №654).

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку №654 цей Порядок визначає процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника.

Процедуру винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника визначено Розділом ІІ Порядку №654.

Відповідно до розділу II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді»/ «невідомо». Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Відповідно до п. 6 розд. ІІ Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13 березня 2019 року №369/180 (далі - Порядок №369/180) дві відповіді «так» на запитання №1-6 та на будь-яку кількість запитань з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває у ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з №7-27 або жодної відповіді на запитання з №1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на не більше ніж шість запитань з №7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі питання отримано відповіді «без відповіді/невідомо» поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Згідно п.7 Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Як з`ясовано судом першої інстанції, оскаржуваний припис від 24.04.2023 серії АА №314216 складено у зв`язку зі скоєнням позивачем домашнього насильства стосовно постраждалої особи - ОСОБА_2 .

Оскаржуваний припис від 24.04.2023 серії АА №314216 винесено за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування ОСОБА_2 , яка і повідомила про вчинення домашнього насильства та є жінкою кривдника - ОСОБА_1 , шляхом отримання відповідей на 27 запитань, що в силу пункту 6 розділу II Порядку оцінки ризиків вчинення домашнього насильства свідчить про наявність низького рівня небезпеки.

Згідно Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 24.04.2023, кривдником є ОСОБА_1 , працівником поліції оцінено рівень безпеки як низький, з урахуванням відповідей, який надавав відповіді «Так» на запитання № 1, № 2, №3, №4, №26.

Така оцінка відповідача відповідає приписам абз.3 п.6 розділу ІІ Порядку № 369/180, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії офіцера поліції щодо винесення тимчасового заборонного припису стосовно позивача, право на винесення якого чітко передбачено п.7 Порядку №369/180, а відтак суд вірно вважав, що інспектор СПДН Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області лейтенант поліції Гладишев Євгеній Валерійович діяв правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 24.04.2023 серії АА №314216.

Також, суд першої інстанції, у даній спірній ситуації правильно зауважив, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб, у період, з 19 години 10 хвилин 24 квітня 2023 року до 19 години 40 хвилин 29 квітня 2023 року, а відтак, на момент розгляду справи строк його дії сплинув і тому підстави для скасування даного припису відсутні, оскільки він втратив свою чинність.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року по справі № 300/3020/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
О. Б. Заверуха