Справа № 520/11131/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

27 грудня 2023 р. справа № 520/11131/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 27.11.2023 в порядку статті 382 КАС України за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, владний суб"єкт, адміністративний орган, орган публічної адміністрації, ГУ, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Представник позивача 27.11.2023 через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просить суд: 1) встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду № 520/11131/23 від 14.06.2023; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду № 520/11131/23 від 14.06.2023.

Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що 14.06.2023 Харківським окружним адміністративним судом адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено та зобов`язано відповідача провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI. На підставі вищевикладеного пенсійний орган виконав рішення, однак станом на 01.11.2023р. виплачує пенсію з обмеженням, а саме 22556,25 грн замість 27291,41 грн ігноруючи судове рішення.

Відповідач подав суду пояснення, в яких тсверджує про належне виконання рішення суду.

Вирішуючи порушені у цій заяві процесуальні питання, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач у порядку адміністративного судочинства у межах даної справи заявив вимоги про: 1) визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва протиправними щодо відмови в здійснені перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру починаючи з 01.04.2019 року; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру починаючи з 01.04.2019 року не в меншому розмірі ніж 31559,11грн з урахуванням подальших перерахунку та збільшень пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023р. позов було частково задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019р. без обмежень, запроваджених ст.2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. №3668-VI. Позов у решті вимог - залишено без задоволення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. у якості компенсації витрат на оплату судового збору.

Отже, предметом розгляду у справі №520/11131/23 є управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу перерахунку пенсії з 01.04.2019 р. виключно в частині обмеження максимального розміру пенсії заявника.

Будь-яких інших вимог у межах справи №520/11131/23 позивач не заявляв. Позов було подано до суду - 15.05.2023р. Предметом спору згідно з ч.1 ст.2 КАС України є перевірка на відповідність управлінських волевиявлення суб"єкта владних повноважень, вчинених з приводу обчислення розмірі пенсії заявника до виплати у період 01.04.2019р.-15.05.2023р.

Будь-які майбутні події стосовно інших перерахунків пенсії заявника після 15.05.2023р., а також інші управлінські волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу обмеження розміру пенсії до виплати, вчинені після 15.05.2023р. і поза межами предмету спору у справі №520/11131/23 не охоплюються ані предметом спору, ані предметом судового контролю.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду набрало законної сили 15.07.2023р.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 14.11.2023 року за вих. №2600-0202-8/222636, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 520/11131/23 головним управлінням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року в порядку, встановленому судовим рішенням, та здійснено нарахування коштів за період з 01.04.2019 по 31.10.2023 в загальній сумі 233.733,75 грн. З 01.11.2023 року пенсія ОСОБА_1 нарахована в сумі 22.556,25 грн.

Водночас, за викладеним у процесуальному документі твердженням заявника, станом на 01.11.2023 року відповідач виплачує пенсію з обмеженням, а саме 22.556,25 грн замість 27.291,41 грн.

Ухвалою судді від 06.12.2023р. витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві докази: стану виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11131/23 від 14.06.2023; наявності або відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 520/11131/23.

Представником відповідача на виконання ухвали суду від 06.12.2023р. надіслано пояснення, що надійшли до суду 13.12.2023р., в яких зазначено, що Головним управлінням на виконання рішення суду по справі №520/11131/23 з 01.04.2019р. проведено перерахунок пенсії заявника та після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.04.2019р. становить 22.556,25 грн.

Ухвалою судді від 14.12.2023р. витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві: докази відсоткового розміру пенсії заявника відносно грошового забезпечення станом на 01.04.2019р. до виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/11131/23 від 14.06.2023р.; докази про правові та фактичні підстави відображення у протоколі розрахунку пенсії по пенсійній справі ФА125224 розміру пенсії у 86% грошового забезпечення та обчислення суми пенсії до нарахування у 27.344,13грн. основного розміру; докази відсоткового розміру пенсії заявника станом на 01.04.2019р. після виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/11131/23 від 14.06.2023р.; докази про розмір грошового забезпечення, використаного під час перерахунку пенсії заявника з 01.04.2019р.; докази про призначення заявнику платежу згідно з постановою КМУ від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» до виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11131/23 та продовження цих виплат після виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11131/23; докази про призначення заявнику платежу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»; докази про призначення заявнику платежу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та продовження цих виплат виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11131/23; докази про правомірність невідповідності обчисленого розміру пенсії станом на 01.04.2019р. у сумі 27.344,13грн. основного платежу розміру суми пенсії, обчисленої після виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11131/23 у 22.556,25грн.; докази наявності правових підстав для використання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11131/23 у цілях зміни структури пенсії заявника в частині розміру відсоткового значення, щомісячної доплати у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, індексації у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, індексації у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168; докази належного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/11131/23 у спосіб виплати без обмеження максимальним розміром усієї суми пенсії, обчисленої станом на 01.04.2019р. унаслідок виконання рішення суду у справі №640/16593/21; докази про рішення суб"єкта владних повноважень та календарну дату вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу зменшення розміру відсоткового значення пенсії заявника з показника у 86% до показника у 70%.

Від представника відповідача 21.12.2023р. на електронну пошту суду надійшли витребувані судом протоколи перерахунків пенсії заявника та додаткові пояснення, в яких зазначено, що: 1) відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2021 у справі №640/16593/21 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку встановленому судовим рішенням, з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.12.2020 №ВСЗ/6090/3 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням проведених раніше виплат. У липні 2022 року на виконання вказаного рішення суду, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням грошового забезпечення в розмірі 31795,50 грн., яке зазначено в довідці від 01.12.2020 №ВСЗ/6090/3, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70% грошового забезпечення; 2) у січні 2023 року до Головного управління на виконання надійшло рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2022 у справі №640/10474/20, згідно якого Головним управлінням зроблено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення та з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії; 3) у жовтні 2023 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №520/11131/23 Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії заявнику в порядку, встановленому судовим рішенням. Після проведеного перерахунку (перерахунок зроблено виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 70% грошового забезпечення) розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.04.2019 становить 22556,25 грн; 4) у грудні 2023 року з урахуванням ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі №520/11131/23 та рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.11.2022 у справі №640/10474/20 Головним управлінням зроблено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження її максимального розміру виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86%. Після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.04.2019 становить 27643,53 грн.

Також повідомлено, що розрахунок пенсії на 01.03.2022 року згідно з постановою КМУ від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»: до виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №520/11131/23 підсумок пенсії становив70% грошового забезпечення - 15.290,46 грн; після виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №520/11131/23 підсумок пенсії становив 86% грошового забезпечення - 31.559.11 грн, до виплати - 27.643,53 грн.

Розрахунок пенсії на 01.03.2023 року згідно з постановою КМУ від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» становив 86% грошового забезпечення - 33.090,91 грн, до виплати - 27.643,53 грн.

Стосовно встановлення щомісячної доплати відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року Головне управління повідомило, що з 01.07.2021 заявнику було встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн. Після здійснення перерахунку на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2021 у справі №640/16593/21 у липні 2022 право на встановлення щомісячної доплати було переглянуто, оскільки відбулось збільшення пенсії за період з березня 2018 року до липня 2021 року, яке перевищує 2000,00 грн. Тому виплату щомісячної доплати, передбаченої постановою КМУ № 713, після здійснення перерахунку на виконання рішення суду відповідачем припинено.

Суд, дослідивши матеріали справи та подані відповідачем докази, вважає, що до установлених обставин спору підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 10.02.2022р. у справі №160/13013/19: 1) обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.14, 370 КАС України; згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права, п.68 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Піалопулос та інші проти Греції" якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс; 2) правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати; 3) зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19); 4) за змістом постанови Верховного Суду від 23.06.2020р. у справі № 802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення; 5) за сформульованими у постанові Верховного Суду від 23.04.2020р. у справі №560/523/19 правовими позиціями, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи; 6) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Отже, встановлення судом строку для надання звіту передбачено в разі не виконання судового рішення, з метою виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили.

Суд відзначає, що предметом ініційованого заявником спору є відповідність закону управлінських волевиявлень суб"єкта владних повноважень з приводу обмеження призначеної, нарахованої та обчисленої заявнику пенсії до виплати максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність протягом періоду 01.04.2019р.-15.05.2023р. (календарна дата надходження позову заявника до суду).

Згідно з ст.7 Закону України від 23.11.2018р. №2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Згідно з ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Згідно з ст.7 Закону України від 15.12.2020р. №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Згідно з ст.7 Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Згідно з ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2093 гривні.

За матеріалами справи первісний показник відсоткового значення розміру пенсії заявника стосовно грошового забезпечення складав - 86%.

Проте, згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від 21.07.2022р. під час перерахунку пенсії заявника з 01.04.2019р. на виконання рішення суду у справі №640/16593/21 був застосований показник відсоткового значення розміру пенсії заявника стосовно грошового забезпечення - 70%, а тому нарахований основний розмір пенсії склав - 22.256,85грн. (як 70% від суми грошового забезпечення - 31.795,50грн. + 299,40грн. доплати за особливі заслуги).

Згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від 12.01.2023р. під час перерахунку пенсії заявника з 01.01.2018р. на виконання рішення суду у справі №640/10474/20 був застосований показник відсоткового значення розміру пенсії заявника стосовно грошового забезпечення - 86%, а тому нарахований основний розмір пенсії склав - 14.196,60грн. (як 86% від суми грошового забезпечення - 16.170,00грн. + 290,40грн. доплати за особливі заслуги).

Згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від 04.10.2023р. під час обчислення пенсії заявника до виплати з 01.04.2019р. на виконання рішення суду у справі №520/11131/23 був застосований показник відсоткового значення розміру пенсії заявника стосовно грошового забезпечення - 70%, а тому нарахований основний розмір пенсії склав - 22.556,25грн. (як 70% від суми грошового забезпечення - 31.795,50грн. + 299,40грн. доплати за особливі заслуги).

Згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від 20.12.2023р. під час обчислення пенсії заявника до виплати з 01.04.2019р. на виконання рішення суду у справі №520/11131/23 був застосований показник відсоткового значення розміру пенсії заявника стосовно грошового забезпечення - 86%, а тому нарахований основний розмір пенсії склав - 27.643,53грн. (як 86% від суми грошового забезпечення - 31.795,50грн. + 299,40грн. доплати за особливі заслуги).

Згідно з витребуваними судом від Управління об"єктивними даними позивачу призначалась і виплачувалась щомісячна доплата до пенсії (2.000,00грн.) у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, призначалась індексація пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 у сумі 3.828,18грн., призначалась індексація пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2023р. №168 у сумі 1.500,00грн.

Проте суд відмічає, обставини: вчинення суб"єктом владних повноважень управлінського волевиявлення з приводу відсоткового показника розміру пенсії заявника відносно грошового забезпечення, управлінського волевиявлення з приводу, призначення, обчислення, нарахування, виплати, припинення виплати щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, управлінського волевиявлення з приводу призначення, обчислення, нарахування, виплати індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 управлінського волевиявлення з приводу призначення, обчислення, нарахування, виплати індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.2023 №168 не входять до предмету доказування у справі №520/11131/23.

Ці обставини заявником у тексті позову не зазначались, з приводу цих обставин судом не витребовувались жодні докази, ці обставини не досліджувались та не вивчались судом у ході розгляду справи, міркування та мотиви суду з приводу цих обставин не викладались у тексті судового акту.

Управлінські волевиявлення суб"єкта владних повноважень за цими обставинами утворюють склад окремих та самостійних спорів, а тому суд не знаходить підстав для здійснення у межах справи №520/11131/23 судового контролю за обчисленням суб"єктом владних повноважень остаточного розміру пенсії заявника до виплати понад максимальний розмір у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, оскільки предметом ініційованого заявником спору було саме управлінське волевиявлення суб"єкта владних повноважень з приводу обмеження пенсії до виплати максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а не управлінські волевиявлення з приводу: обчислення пенсії за конкретним показником відсоткового значення, за щомісячною доплатою до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, за індексацією пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022р. №118, за індексацією пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.12023р. №168.

Приєднаними до справи доказами підтверджено, що первісно (22.556,25грн.) і остаточно (27.643,53грн.) визначений суб`єктом владних повноважень розмір пенсії до виплати з 01.04.2019р. на виконання рішення суду у справі №520/11131/23 перевищують межу у 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, установлену згідно з ст.7 Закону України від 23.11.2018р. №2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік", ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік", ст.7 Закону України від 15.12.2020р. №1082-ІХ "Про Державний бюджет України на 2021 рік", ст.7 Закону України від 02.12.2021р. №1928-ІХ "Про Державний бюджет України на 2022 рік", ст.7 Закону України від 03.11.2022р. №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність - 2093 гривні.

Відтак, у межах спірних правовідносин судом не виявлено існування згаданих вище підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним з боку відповідача субєкта владних повноважень або для виконання рішення суду доведеться докласти значних зусиль понад обсяг дій згідно із Законом України "Про виконавче провадження".

Окрім того, суд доходить до переконання про те, що положення ст.382 КАС України в частині обтяження учасника справи обов`язком подати звіт про виконання рішення суду (безвідносно до події одержання позивачем виконавчого листа, ініціювання процедури примусового виконання та стану виконавчого провадження з примусового виконання судового акту) не повною мірою узгоджуються з положеннями Закону України "Про виконавче провадження", який за загальним правилом вимагає безумовно обовязкового одержання позивачем виконавчого листа та подання цього документа до державного виконавця (приватного виконавця).

Тому випадок застосування судом згаданого вище правового механізму судового контролю слід вважати виключенням із загального правила, котрий повинен мати істотні та вагомі причини, і не нівелювати значення правових процедур Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, судом з матеріалів справи існування таких причин не виявлено.

За таких обставин, суд вважає недоведеними підстави для кваліфікації стану виконання управлінської функції пенсійним органом як виключного випадку для застосування процедури судового контролю за ст.382 КАС України.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Тому подану у порядку ст.382 КАС України заяву позивача належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача від 27.11.2023р. про встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили з моменту підписання/прийняття; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття.

Суддя А.В. Сліденко