Справа № 240/25906/23
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/25906/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 повної суми додаткової винагороди у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого по 21 вересня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити повну суму збільшеної додаткової винагороди, а саме 396 826 (триста дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 43 коп. у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого по 21 вересня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час виконання бойових завдань 11.02.2023 ним отримано поранення під час ведення бойових дій по захисту Батьківщини. У зв`язку з отриманням бойового поранення позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні і у відпустці за станом здоров`я. Однак, представник позивача зазначив, що позивач значно недоотримав належні йому виплати збільшеної додаткової винагороди за період перебування на лікуванні та у відпустці у зв`язку із пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

23.11.2023 через відділ документального забезпечення суду від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що військовою частиною було здійснено виплату додаткової винагороди за період з 01.02.2023 по 09.05.2023 та з 14.08.2023 по 20.09.2023 з розрахунку 100 000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану, пропорційно часу перебування на лікуванні.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивач) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №612 від 22.02.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 11.02.2023 позивач отримав МВТ. ЗЧМТ. СГМ. вогнепальне осколкове проникаюче поранення м`яких тканин пароорбітальної області зліва, лівої бокової поверхні живота правої пахової області лівої сідничної ділянки, геморагічний шок І ступеня, при виконанні бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Мар`їнка, Покровського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час відбиття збройної агресії російської федерації проти України.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3589 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 12.02.2023 по 16.02.2023 у КНП "КЛШМД" ДМР м. Дніпро .

В подальшому, з 17.02.2023 по 06.05.2023 проходив стаціонарне лікування у НВМКЦ "Головний військовий клінічний госпіталь" м. Київ, згідно виписного епікризу №2540.

Згідно довідки ВЛК №367 від 10.03.2023, поранення позивача важкого ступеня, згідно наказу МОЗ від 04.07.2007 №370 та пов`язане із захистом Батьківщини, на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб направлений у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Також, відповідно до довідки ВЛК №3333 від 10.04.2023, поранення позивача важкого ступень та пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст. 56 графи І Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно відомостей у свідоцтві про хворобу №442 від 27.06.2023 року, затвердженим постановою 11 регіональної ВЛК від 28 липня 2023 року, на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб, ОСОБА_1 непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

У період з 07.08.2023 по 05.09.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я, згідно відомостей з відпускного квитка №2234 від 07.08.2023.

В подальшому, довідкою ВЛК №1910 від 22.08.2023 встановлено, що травма важка (згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 р.) та пов`язана із захистом Батьківщини та на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров"я на 30 календарних днів.

Як зазначено представником позивача, відповідачем було частково здійснено виплату додаткової збільшеної винагороди в розмірі 267 459, 28 грн, згідно виписки по картці ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду із даним позовом представником позивача зазначено, що за весь період лікування, грошове забезпечення військовослужбовцю, було виплачено, але не у повному розмірі, у зв`язку із чим, у нього виникла необхідність у нарахуванні і виплаті військовослужбовцю, грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду у зв`язку з пораненням пов`язаним з захистом Батьківщини, збільшеної до 100 000 грн., за весь період проходження останнім лікування, починаючи з 11 лютого по 21 вересня 2023 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

У контексті наведеного відслідковується, що сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Із матеріалів справи встановлено, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми №612 від 22.02.2023 позивач 11.02.2023 отримав МВТ, ЗЧМТ, СГМ вогнепальне осколкове проникаюче поранення м`яких тканин пароорбітальної області зліва, лівої бокової поверхні живота правої пахової області лівої сідничної ділянки, геморагічний шок І ступеня, при виконанні бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Мар`їнка, Покровського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час відбиття збройної агресії російської федерації проти України.

Внаслідок отриманого поранення, був евакуйований та отримав допомогу у 66 ВМГ м. Курахова та ЗМЗ (МПГ) ДПСУ м. Покровськ, що підтверджується первинною медичною довідкою формою 100.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3589 КНП "КЛШМД" ДМР позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 12.02.2023 по 16.02.2023.

У період 17.02.2023 по 06.03.2023 проходив стаціонарне лікування у НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь» м. Київ. Переведений до військового госпіталю міста Житомира для подальшого етапного лікування, що підтверджується випискою-епікризом №2540.

В виписці-епікризі №2540 зазначено діагноз: вогнепальне сліпе осколкове важке торако-абдомінальне поранення зліва з пошкодженням лівого купола діафрагми, селезінки, тонкої кишки, низхідної ободової кишки. Вогнепальні сліпі осколкові поранення м`яких тканин надбрівної ділянки зліва, сідничної ділянки зліва, обох стегон, с/3 та н/3 лівої гомілки. Стан після операції (12.02.2023): дренування лівої плевральної порожнини за Бюлау; лапаротомія, спленектомія, ушивання лівого купола діафрагми, ушивання тонкої кишки, виведення петлевої десцендостоми; ПХО вогнепальних ран. (S36.0).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №367 від 10.03.2023, після проведеного медичного огляду ВЛК солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: стан після операції з накладанням VAC-систем та ушиванням ран, з приводу вогнепального осколкового проникаючого поранення м`яких тканин бокової поверхні живота, з тимчасовим порушенням функції. Поранення ОСОБА_1 важкого ступеня, згідно наказу МОЗ від 04.07.2007 №370, та пов`язане із захистом Батьківщини, на підставі ст. 81 графи II Розкладу хвороб направлений у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів

Згідно довідки військово-лікарської комісії №3333 від 10.04.2023, після проведеного медичного огляду ВЛК солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: стан після вогнепального проникаючого уламкового торако-абдомінального поранення з пошкодженням лівої легені, діафрагми, селезінки, тонкої кишки лікованого оперативно. Поранення ОСОБА_1 важкого ступень та пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст. 56 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

В подальшому, згідно направлення №445/с/х від 28.06.2023, ОСОБА_1 розпочав медичний огляд ВЛК 14.06.2023, закінчив огляд 28.06.2023 та вибув в пункт постійної дислокації у військовій частині НОМЕР_1 під нагляд лікаря військової частини

Згідно відомостей у свідоцтві про хворобу №442 від 27.06.2023 на підставі ст. 81 графи II Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визначено непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

Відповідно до відпускного квитка, ОСОБА_1 відправлений у відпустку на 30 діб з 07 серпня по 05 вересня 2023 року.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №1910 від 22.08.2023, після проведеного медичного огляду ВЛК солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: наслідки перенесеної важкої мінно-вибухової травми (11.02.2023), закритої ЧМТ, вогнепального уламкового сліпого торако-абдомінального поранения зліва з пошкодженням лівого купола діафрагми, селезінки, тонкої кишки, нисхідної ободової кишки, лікованих оперативно. Зовнішня штучносформована товстокишкова нориця (сигмостома). НЦД по кардіальному типу. СН 0 (нуль) ст. Травма важка (згідно наказу МО3 України №370 від 04.07.2007) та пов`язана із захистом Батьківщини. 17 серпня 2023 року проведено операцію та на підставі ст. 81 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Таким чином, вищевикладене свідчать про те, що позивач в період з 12.02.2023 по 16.02.2023, з 17.02.2023 по 06.03.2023, з 10.03.2023 по 09.05.2023 та з 07.08.2023 по 05.09.2023 дійсно проходив лікування, а саме через наслідки перенесеного (11.02.2023) поранення: МВТ.ЗЧМТ.СГМ.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2023 №1498 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» наказано виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розрахунку до 100 000 на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення за періоди з 12.02.2023 по 09.05.2023.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2023 №2759 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану» наказано виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розрахунку до 100 000 на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення за періоди з 14.08.2023 по 20.09.2023.

Згідно довідки №133/9497 від 15.11.2023 та відомості зарахування грошових коштів на рахунок позивача військовою частиною НОМЕР_1 проведено виплату додаткової грошової винагороди за період з 01.02.2023 по 09.05.2023 та з 14.08.2023 по 20.09.2023 в розрахунку до 100 000 на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, а саме: 14.02.2023 нараховані суми - 14 635,41 грн.; 21.02.2023 - 98 500,00 грн.; 14.03.2023 - 22 998,35 грн.; 21.03.2023 - 56 637,50 грн.; 14.04.2023 - 22 998,35 грн.; 16.05.2023 - 22 998,35 грн.; 14.06.2023 - 22 998,35 грн.; 27.06.2023 - 267 459,28 грн.; 14.07.2023 - 22 998,35 грн.; 14.08.2023 - 552,05 грн.; 30.08.2023 - 22 998,35 грн.; 14.09.2023 - 18 648,08 грн.; 13.10.2023 - 22 998,35 грн.; 13.10.2023 - 22 998,35 грн. та 02.11.2023 - 122 860,22 грн.

Враховуючи викладене, згідно зазначених наказів та довідки №133/9497 від 15.11.2023 і відомості зарахування грошових коштів на рахунок позивача, судом встановлено, що позивачеві було нараховано та виплачено за період з 01.02.2023 по 09.05.2023 та з 14.08.2023 по 20.09.2023 збільшену додаткову грошову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" в розрахунку до 100 000 на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення.

Таким чином, позовні вимоги щодо нарахування та виплати повної суми збільшеної додаткової винагороди, а саме 396 826 (триста дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 43 коп. у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого по 21 вересня 2023 року, є неналежними та задоволенню не підлягають, так як були виплачені відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 за №1498 від 14.06.2023 та №2759 від 17.10.2023.

Суд звертає увагу, що у період з 10.05.2023 року по 13.06.2023 та з 29.06.2023 по 13.08.2023 позивач перебував у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , стаціонарного лікування не проходив, у відпустці за станом здоров`я не перебував.

Також, у період з 13.06.2023 по 28.06.2023 позивач за направленням командира військової частини НОМЕР_1 проходив ВЛК з метою встановлення придатності до військової служби.

Однак, суд зауважує, що положеннями Постанови №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

В матеріалах справи за вказаний період відсутні будь-які докази, що підтверджують факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням отриманим 11.02.2023 та у відпустці для лікування, яке пов`язане із захистом Батьківщини за вказані періоди. Як наслідок, вказані періоди суд не зараховує до періодів, за які необхідно виплатити позивачу збільшену до 100 тисяч гривень додаткову винагороду.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову як необґрунтованого та у задоволенні якого слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ), про визнання протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

27 грудня 2023 р.