Справа № 160/7812/22
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 грудня 2023 рокуСправа №160/7812/22
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рянської В.В.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук О.О.,
представника позивача Ховрич О.А.,
представника відповідача Бардаченка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22 за позовом управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва, -
У червні 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , у якій позивач просив зобов`язати відповідача за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом справи за вказаним позовом відповідач правом на подання відзиву не скористався, у судові засідання не прибув, справу було розглянуто за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22 позов управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва було задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.11.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.05.2023 у справі № 160/7812/22 залишено без змін.

29.11.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22, у якій відповідач просив ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позову управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради.

У заяві ОСОБА_1 зазначив, що 27.11.2023 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000052 йому стало відомо про нововиявлені обставини, які безпосередньо впливають на вирішення цієї адміністративної справи. У постанові прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 25.09.2023 у вказаному кримінальному провадженні зазначено, що 01.02.2023 постановою слідчого було визнано Дніпровську міську раду потерпілим та залучено представника потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1,4730 га, перебуває у володінні Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, та Дніпровська міська рада не є власником самовільно зайнятої земельної ділянки. Також у матеріалах зазначеного кримінального провадження міститься лист Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара від 08.12.2013 щодо надання дозволу на реконструкцію квартири її попередньому власнику. З урахуванням наведених обставин відповідач вважає, що позивач не мав права звернення до суду з даним адміністративним позовом. Саме Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара наділений правом на звернення до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, шляхом знесення збудованого на ній нерухомого майна. Позивач не надав доказів на підтвердження порушення прав інших осіб внаслідок проведеної реконструкції квартири, тому, на думку відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.11.2023 справу передано на розгляд судді Рянської В.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі, призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 22.12.2023, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення виконання рішення суду.

21.12.2023 до суду надійшов відзив управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, в якому позивач просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Зазначив, що вказані відповідачем обставини не мають істотного значення для вирішення справи. Об`єкт самочинного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований без дозвільних документів на виконання будівельних робіт та без проекту. У листі Дніпропетровський національний університет імені Олеся Гончара не заперечував проти реконструкції квартири, тоді як під час проведення перевірок було встановлено наявність новозбудованої триповерхової будівлі. Позивач, як орган архітектурно-будівельного контролю, встановив здійснення відповідачем самочинного будівництва за результатами проведених перевірок у сфері містобудівної діяльності. Вимоги припису про усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил відповідачем у встановлений строк виконано не було, тому наявні підстави для зобов`язання ОСОБА_1 знести об`єкт самочинного будівництва.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву ОСОБА_1 з наведених у ній підстав. Зазначив, що відповідач не заперечує, що зазначений об`єкт є самочинним будівництвом у зв`язку з відхиленням від проекту, однак вважає, що це не є достатньою підставою для зобов`язання знести такий об`єкт, що є крайнім заходом. Думку землевласника щодо цього питання з`ясовано не було. Дозвіл на реконструкцію квартири було надано її попередньому власнику.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 з підстав, наведених у відзиві. Зазначила, що попередньому власнику квартири надавалася згода на її реконструкцію, а не нове будівництво.

Положеннями частини першої статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

За змістом частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Частиною четвертою статті 368 КАС України передбачено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Підставою для перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22 відповідач зазначає обставини, які стали йому відомі з матеріалів кримінального провадження № 0000052 від 28.05.2021 за ч. 3 ст. 197-1 КК України. У доданій до заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами копії постанови прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра від 25.09.2023 про скасування постанови про залучення представника потерпілого зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000052 проводиться досудове розслідування за фактом самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 . 01.02.2023 постановою слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області визнано Дніпровську міську раду потерпілим та залучено представника потерпілого у кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування встановлено, що земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 1,4730 га, перебуває у володінні Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара. Враховуючи, що Дніпровська міська рада не є власником самовільно зайнятої земельної ділянки, прокурором скасовано постанову слідчого від 01.02.2023. Також до заяви ОСОБА_1 додано копію листа Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара № 88-905-286, датованого груднем 2013 року (дату листа на копії відтворено не в повному обсязі), адресованого ОСОБА_2 , яким надано відповідь на запит від 18.11.2013 про надання дозволу на реконструкцію квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У листі вказано, що ДНУ не є суб`єктом владних повноважень, який надає дозвіл на виконання будівельних робіт. Враховуючи, що житло, яке планують реконструювати, розташоване на земельній ділянці, яка перебуває на балансі ДНУ, останній не заперечує проти проведення реконструкції квартири за умови наявності правовстановлюючих документів на житло та дотримання процедури будівництва згідно з приписами законодавства України.

У рішенні суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22 зазначено, що під час проведення перевірок уповноваженими особами встановлено порушення відповідачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі також Закон № 3038-VI) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі також Порядок № 553).

Згідно із пунктом 11 Порядку № 553 органи державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених абзацом шістнадцятим частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За приписами частини 7 статті 34 Закону № 3038-VI виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно із частиною 1 статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

За змістом абзацу другого частини першої цієї статті у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Судом встановлено, що позивачем виносились приписи про усунення порушень вимог законодавства в сфері містобудування, які відповідачем отримувались, не оскаржувались та не виконувались. Факт невиконання приписів підтверджений проведеними перевірками уповноваженими особами позивача.

Згідно із частиною 2 статті 38 Закону № 3038-VI за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно із частиною 7 статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 38 Закону № 3038-VI.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснено будівництво триповерхової будівлі, яка складається з монолітного каркасу та газобетону, вікон та двохскатної покрівлі за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як повідомлення про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт подано ним щодо реконструкції квартири житлового будинку з надбудовою мансардного поверху. Тобто будівництво триповерхової будівлі, яка складається з монолітного каркасу та газобетону, вікон та двохскатної покрівлі, здійснено відповідачем без документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

ОСОБА_1 здійснив будівництво без документів, що дають право виконувати такі будівельні роботи.

Для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звернулося до суду з даним адміністративним позовом як орган державного архітектурно-будівельного контролю, а не як власник або користувач земельної ділянки, на якій розташований об`єкт самочинного будівництва.

З огляду на предмет позову та підстави заявлених управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради позовних вимог, зазначені у заяві ОСОБА_1 про перегляд рішення обставини не є істотними для цієї справи. Тому суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 243, 248, 368, 369 Кодексу адміністративного судочиства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22 - відмовити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2022 у справі № 160/7812/22 за позовом управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва залишити в силі.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.12.2023.

Суддя В.В. Рянська