Справа № 280/8362/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
27 грудня 2023 року Справа № 280/8362/23

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД»
до Головного управління ДПС у Запорізькій області,
Державної податкової служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД» задоволено:

визнано протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13.07.2023 № 9177143/33175813 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 08.06.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД» № 4 від 08.06.2023 датою її направлення на реєстрацію;

ухвалено стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

19.12.2023 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича (вх.№56479), в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 280/8362/23, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою від 19.12.2023 суд призначив до розгляду вказану заяву в порядку письмового провадження та запропонував учасникам справи подати до суду заперечення (пояснення) щодо цієї заяви до 25.12.2023.

21.12.2023 через «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшло клопотання (вх.№57198) про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, обґрунтоване тим, що вимоги заявника щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн не підлягають задоволенню, оскільки справа є типовою, незначної складності та не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, внаслідок чого розмір витрат на правничу допомогу, на думку відповідача 1, є завищеним. ГУ ДПС у Запорізькій області вважає, що заявником штучно завищені обсяги та час витрачений на надання певних послуг, а також що заявлені витрати не можна вважати ані неминучими, ані обґрунтованими, оскільки зазначені послуги (роботи) за своєю природою входять до надання послуг зі складання заяви чи відзиву, що передбачає вивчення та опрацювання необхідної кількості документів, необхідних для складання відповідного документу та відповідно окремо не передбачені умовами Договору про надання правової допомоги. Зауважує, що необхідно керуватись принципами розумності, допустимості, співмірності та оцінювати свою роботу відповідно до загальнодержавних тарифів.

Відповідач 2 (Державна податкова служба України) про розгляд вказаної заяви повідомлений належним чином, жодних пояснень до суду не надходило.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.01.2022 у справі № 915/1473/20, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 12.01.2022 у справі №918/548/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представник позивача просить відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування понесених витрат до суду надано такі письмові докази:

- договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 17.07.2023 між позивачем та адвокатом Борисовим Віталієм Сергійовичем (далі Договір);

- ордер на надання професійної правничої (правової) допомоги серії АР № 1132726, виданий 17.07.2023;

- акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної (правничої) допомоги від 17.07.2023;

- квитанція № 2023/12/17 про оплату послуг з надання професійної правничої (правової) допомоги, наданих на підставі договору, укладеного між адвокатом Борисенковим В.С. та ТОВ «ДІАМАНТ-БУД»;

- детальний опис робіт наданих послуг за договором про надання професійної (правничої) допомоги від 17.07.2023.

Відповідно до умов Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 17.07.2023, укладеного між адвокатом Борисенковим В.С. та ТОВ «ДІАМАНТ-БУД», адвокат в обсязі та на умовах цього Договору зобов`язується здійснити захист, представництво, а також надання клієнтові інших видів юридичних послуг та правничої (правової) допомоги відповідно до його завдань та на умовах Договору, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

За змістом акта приймання-передачі наданих послуг за Договором та детального опису робіт наданих послуг адвокатом Борисенковим В.С. були надані наступні послуги: вивчення матеріалів, складання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви 5000,00 грн; написання заяви про вирішення питання судових витрат після ухвалення рішення у справі 1000,00 грн; написання заяви про ухвалення додаткового рішення 1000,00 грн; підсумок 7000,00 грн.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20, від 05.03.2021 у справі №200/10801/19-а, від 16.03.2021 у справі №520/12065/19, постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, відповідно до якої відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас суд зауважує, що позивачем не конкретизовано та необґрунтовано витрачений час на надання послуг правничої допомоги, не деталізовано, які роботи проведені адвокатом в рамках надання таких послуг. Крім того, слід зазначити, що ця справа є справою незначної складності, практика щодо розгляду справ у подібних правовідносинах є усталеною, справа розглянута у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, суд бере до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 25.07.2023 у справі №340/4492/22, відповідно до якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою статті 134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Щодо тверджень представника податкового органу щодо відшкодування витрат на правову допомогу лише у випадку її реального надання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 05.03.2021 у справі № 200/10801/19-а, за якою відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

З огляду на викладене та беручи до уваги заперечення відповідача 1 про зменшення витрат позивача на правничу допомогу, зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, сталість судової практики Верховного Суду зі спірного питання, критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 2500,00 грн: вивчення матеріалів, складання та подання до Запорізького окружного адміністративного суду позовної заяви 1500,00 грн; написання заяви про вирішення питання судових витрат після ухвалення рішення у справі 500 грн; написання заяви про ухвалення додаткового рішення 500,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД» витрати на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІАМАНТ-БУД», місцезнаходження: вул.Миколи Ласточкіна, буд. 196, м. Запоріжжя, 69118; .

Відповідач 1 Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Відповідач 2 Державна податкова служба України, Львівська площа, буд.8, м.Київ, 04053; .

Додаткове рішення у повному обсязі складено та підписано 27.12.2023.

Суддя К.В.Мінаєва