Справа № 280/7396/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Справа № 280/7396/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, місто Запоріжжя, проспект Соборний будинок № 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2) в якій, з урахуванням заяви від вх.№47672, позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.08.2023 № 77 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та у зарахуванні загального стажу згідно із її трудовою книжкою НОМЕР_2 та пільгового стажу за періоди роботи за списком №1 з 01.10.2009 по 14.07.2010;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоди її роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998 згідно із трудовою книжкою НОМЕР_2 та до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 періоди її роботи з 01.10.2009 по 14.07.2010 згідно із довідкою Запорізького державного підприємства Кремнійполімер від 28.02.2022 №50, у зв`язку із чим перерахувати її пенсію з 05.06.2023;

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з припинення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, призначеної з 05.06.2023, особовий рахунок № НОМЕР_3 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії на пільгових умовах за списком №1, призначено з 05.06.2023, особовий рахунок № НОМЕР_3 з часу припинення її виплати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що розрахунком стажу до рішення від 21.08.2023 № 77 підтверджується, що пільговий стаж позивачки за період з 01.12.2009 до 15.07.2010 відповідачем 2 не зараховано. Причини, за якими відмовлено в частині зарахування пільгового стажу, в рішенні від 21.08.2023 № 77 не вказано. Посилається на те, що із змісту листа ГУ ПФУ у Київській області від 21.08.2023 №1000-0303-9/125184 вбачається, що при повторному розгляді пенсійної справи позивача причиною для відмови у призначенні пенсії є особисте тлумачення відповідачем 2 законодавства щодо зарахування пільгового стажу при невчасно проведеній атестації робочих місць. До того ж, змістом рішення від 21.08.2023 № 77 підтверджується, що відповідачем 2 пенсійний вік позивачки встановлено згідно із ст. 114 Закону №1058, водночас, норми ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення проігноровано. Вказує також, що необхідний для призначення пенсії пільговий стаж позивача підтверджено довідками ЗДП Кремнійполімер. Вважає, що пільговий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 22.07.2009 по 14.07.2010 також мав бути зарахований до пільгового стажу за Списком №1. Також посилається на те, що позивачці відмовлено у зарахуванні до стажу періодів роботи за даними трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки у наданій трудовій книжці НОМЕР_2 на титульному листі печатка підприємства не відповідає печатці підприємства з першого місця роботи, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 29.06.2023 №0800-0206-8/40516. Водночас вказує, що здійснення неналежного оформлення першого аркушу трудової книжки працедавцем не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права позивача на пенсійне забезпечення. На підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву вх. № 43429 від 02.10.2023, де вказано, що до страхового стажу позивачки не враховано періоди роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998 у Науково-дослідному і дослідно-конструкторському інституті автоматизації чорної металургії, оскільки у наданій трудовій книжці НОМЕР_2 на титульному листі печатка підприємства не відповідає печатці підприємства з першого місця роботи, що суперечить п. 2.12. Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Страховий стаж позивачки зараховано частково за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 2001 року по 2004 рік. Вказує, що пенсія позивачу розрахована вірно відповідно до чинного законодавства України, умови для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій не дотримані, отже підстави для задоволення вимог повністю відсутні.

Відповідач 2 також подав відзив на позовну заяву вх. № 43429 від 02.10.2023. Вказує, що за принципом екстериторіальності заяву з документами доданими до заяви про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.08.2023, оскільки, на дату звернення за призначенням пенсії позивач не набула необхідного пільгового стажу. Вказує, що порушень інтересів позивачки допущено територіальними відділеннями Пенсійного фонду України не було, а відтак і адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 18.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/7396/23. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 31.10.2023 залучено до участі у справі № 280/7396/23 в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10).

Ухвалою суду від 31.10.2023 прийнято до розгляду змінені вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 16.06.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.06.2023 повідомлено, що позивачка отримує пенсію за віком, з 05.06.2023 призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 за № 1058, пенсія була обчислена при загальному стажу роботи 27 років 02 місяці 25 днів, стаж зараховано по 31.03.2023. При призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано період роботи: З 07.08.1989 р по 01.07.1998 р. Науково-дослідний і дослідно-конструкторський інститут автоматизації чорної металургії , оскільки у наданій трудовій книжці НОМЕР_2 на титульному листі печатка підприємства не відповідає печатці підприємства з першого місця роботи, що суперечить п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок. Вказано, що спеціалістами Пенсійного фонду на Вашу заяву було направлено запит до Харківського народного архіву № 0800-0206-8/40507 від 29.06.2023, щодо отримання довідки про період роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998 на Науково-дослідному і дослідно-конструкторському інституті автоматизації чорної металургії. У разі отримання відповіді позивачу буде повідомлено додатково.

Крім того, листом від 21.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області повідомлено, що після повторного розгляду пільговий стаж відкориговано з урахуванням періодів перерви в атестаціях між 22.07.2004 та 15.07.2010 та за фактичною тривалістю відповідно до довідки ЗДП Кремнійполімер за 2011, 2014-2015 роки.

Рішенням від 21.08.2022 № 77, прийнятим за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки заявниця не набула необхідного пільгового стажу.

Позивач не погодившись з діями відповідача 1 та рішенням відповідача 2, з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначеніЗаконом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Згідно статті 8 Закону №1058-IV, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цимЗакономпенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи .

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із статтею 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 від 07.08.1989 та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, у період, не зарахований відповідачем, позивач працювала на ЗДП «Кремнійполімер» професією апаратник-перегонки, що передбачена Списком 1, зокрема :

-з 07.08.2002 прийнята в цех № 1 з виробництва кремнійорганічних сполук на ділянку № 3 перегонки МХС апаратником перегонки 3 розряду по 01.04.2011, з 01.04.2011 звільнена за власним бажанням;

-з 01.03.2006 переведена в тому ж цеху на ділянку № 3 перегонка МХС апаратником перегонки 4 розряду;

-з 01.12.2009 переведена в тому ж цеху на ділянку № 4 виробництво МФДХС та ВТХС майстром;

З 01.09.2010 переведена в цех № 1 з виробництва кремнійорганічних сполук та сполук хлору майстром на ділянку № 4;

З 01.04.2011 звільнена за власним бажанням.

У довідці міститься посилання на накази про проведення атестації робочих місць, зокрема, № 270 від 22.07.2004, №230 від 15.07.2010

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області за доданими документами до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.10.2009 по 14.07.2010, оскільки наявна перерва в атестаціях.

Суд зауважує, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 01 серпня 1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявстановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Таким чином, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, що є неправомірним. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. У свою чергу особа, яка працює на посаді, та по якій має, бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, можна дійти висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, за якими документи з атестації робочих місць відсутні з незалежних від них причин, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року.

За таких обставин, з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Велика Палата Верховного Суду не відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. Такі висновки Верховного Суду України не суперечать зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, вказаний період роботи позивача з 01.10.2009 по 14.07.2010 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком №1, оскільки відповідальність за якість та проведення атестації покладено на роботодавця позивача. Позивач не може бути позбавлений права зарахування періодів роботи до пільгового стажу у випадку невчасного проведення роботодавцем атестації робочого місця.

Враховуючи викладене суд зазначає, у спірному рішенні невірно визначено пільговий стаж ОСОБА_1 , оскільки без врахування періоду з 01.10.2009 по 14.07.2010.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.08.2023 №77 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку із чим його належить скасувати.

При цьому, доводи позивача щодо її віку, врахованого відповідачем 2 при призначенні пенсії суд не досліджує, оскільки вік позивачки не був підставою для відмови .

Крім того, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області у листі від 29.06.2023 та відзиві на позовну заяву посилається на неврахування до страхового стажу періоду роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998 у Науково-дослідному і дослідно-конструкторському інституті автоматизації чорної металургії, оскільки у наданій трудовій книжці НОМЕР_2 на титульному листі печатка підприємства не відповідає печатці підприємства з першого місця роботи, що суперечить п. 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок.

Як свідчить розрахунок стажу, доданий до оскаржуваного рішення, вказаний період не враховано до страхового стажу і під час прийняття оскаржуваного рішення.

Оцінюючи дані обставини, суд зазначає, що відповідно до положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, трудова книжка заповнюється адміністрацією підприємства.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 Інструкції №58 встановлено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем кваліфікований робітник, молодший спеціаліст, бакалавр, спеціаліст та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З наведених норм права вбачається, що трудова книжка заповнюється роботодавцем і на працівника не покладено обов`язок перевірки правильності її заповнення. Працівник не може нести відповідальність за правильність записів у його трудовій книжці.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі №423/1881/17.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу позивача, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи.

Відповідно пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27 квітня 1993 року №301 (далі - Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року по справі № 677/277/17.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

За таких обставин, зазначені відповідачем 1 обставини не можуть бути підставою неврахування відповідного періоду роботу для обрахунку стажу при призначенні пенсії, оскільки позивач не може відповідати за правильність оформлення документів і відповідність дотримання вимог законодавства на підприємстві.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано не враховано період роботи позивача з 07.08.1989 по 01.07.1998 до страхового стажу позивачки на підставі трудової книжки.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на викладене, враховуючи, що саме рішення відповідача 2 стало підставою для припинення виплати пенсії позивачці, дійшов висновку, що найбільш ефективним та достатнім способом захисту прав позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період її роботи 01.10.2009 по 14.07.2010 та призначити ОСОБА_1 з 05.06.2023 пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не враховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998, порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплати позивачу пенсію з 05.06.2023 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 07.08.1989 р по 01.07.1998, з урахуванням виплачених сум.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати у розмірі 429,44 грн. на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 429,44 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, місто Запоріжжя, проспект Соборний будинок № 158-Б, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.08.2023 № 77 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах період її роботи 01.10.2009 по 14.07.2010 та призначити ОСОБА_1 з 05.06.2023 пенсію за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 з 05.06.2023 із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 07.08.1989 по 01.07.1998, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 44 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 44 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.12.2023.

Суддя Л.Я. Максименко