Справа № 140/8229/22
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 грудня 2023 року

Київ

справа № 140/8229/22

адміністративне провадження № К/990/43383/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 140/8229/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Волинській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби (далі - скаржник, ГУ ДПС) на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, колегія суддів виходить з такого.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.11.2023 апеляційну скаргу ГУ ДПС у цій справі залишив без руху і надав строк для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало, зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку, встановленого для її подання, а наведені скаржником підстави для його поновлення суд визнав неповажними.

Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, дійшов висновку, що зазначені ГУ ДПС обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд зазначив, що апелянт не надав належних доказів щодо відсутності коштів з моменту отримання ухвали про повернення первинно поданої апеляційної скарги по момент сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник подав заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яка обґрунтована тим, що первинна апеляційна скарга була подана в межах строку апеляційного оскарження. Крім того, строк після отримання ухвали про повернення останньої апеляційної скарги по подання даної апеляційної скарги є прийнятним.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що апелянт не надав належних доказів щодо відсутності коштів для сплати судового збору з моменту отримання оскаржуваного судового рішення по момент сплати судового збору. Крім того, суд звернув увагу, що судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено 13.06.2023 згідно з платіжною інструкцією № 1393. Однак, заявник не надав належних доказів і обґрунтувань щодо неможливості подання такого до суду апеляційної інстанції, враховуючи те, що на момент сплати судового збору апеляційну скаргу було подано до суду апеляційної інстанції, залишено без руху 19.06.2023 у зв`язку з несплатою судового збору та повернуто 18.08.2023. Суд встановив, що ухвалу про повернення останньої апеляційної скарги апелянт отримав до електронного кабінету 18.08.2023, а повторно податковий орган направив апеляційну скаргу лише 14.09.2023, жодним належним чином не обґрунтовуючи підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки первинна апеляційна скарга подана у встановлений законом строк, як і наступні апеляційні скарги, а ухвала від 22.11.2023 є неправомірною, оскільки виявлений судом недолік було усунуто. Вважає, що апеляційний суд допустив надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, що мало наслідком неправомірне обмеження права податкового органу на доступ до суду.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В даному випадку підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало те, що наведені скаржником причини пропуску строку є неповажними, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Здійснивши за допомогою функціоналу Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» витребування електронних справ, які формувалися судами першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів встановила, що у цій справі мають місце такі обставини: рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження 24.03.2023; електронний примірник зазначеного рішення ГУ ДПС () отримало через підсистему «Електронний суд» 27.03.2023 о 17:40; перша апеляційна скарга зареєстрована судом 26.04.2023; ухвалою від 12.05.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору; 29.05.2023 первинну апеляційну скаргу суд повернув у зв`язку із не усуненням виявленого недоліку (жодних заяв, клопотань у встановлений судом строк від ГУ ДПС не надходило); електронний примірник ухвали суду від 29.05.2023 ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 29.05.2023 о 18:01; друга апеляційна скарга зареєстрована судом 12.06.2023; ухвалою від 19.06.2023 апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору; 18.08.2023 апеляційну скаргу суд повернув у зв`язку із не усуненням виявленого недоліку (жодних заяв, клопотань у встановлений судом строк від ГУ ДПС не надходило); електронний примірник ухвали суду від 18.08.2023 ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 18.08.2023 о 14:32; втретє апеляційну скаргу ГУ ДПС направило засобами поштового зв`язку 14.09.2023, до якої було долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору від 13.06.2023. Тобто, як встановив суд, судовий збір було сплачено ще під час повторного звернення ГУ ДПС із апеляційною скаргою, коли апеляційна скарга була залишено без руху саме з підстав не сплати судового збору. Однак, доводів з належним їх обґрунтуванням і документальним підтвердженням щодо неможливості своєчасного подання суду документа про сплату судового збору ГУ ДПС не надало.

Водночас звернення з апеляційною скаргою втретє (за наявності у ГУ ДПС вже платіжної інструкції від 13.06.2023) відбулося через місяць з дня отримання ухвали суду про повернення вдруге поданої апеляційної скарги, що не може бути визнано розумним та оптимальним строком для реалізації права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою. Причин, які позбавляли ГУ ДПС можливості звернутися з апеляційною скаргою повторно у більш стислі строки скаржник не зазначає, натомість посилається виключно на те, що виявлений недолік було усунуто.

Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження. Така позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно: від 31.08.2023 у справах № 340/6025/22, № 460/15983/21, від 19.07.2023 у справі №620/5941/22, від 23.03.2023 у справі № 761/28821/20.

Жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною введення воєнного стану і пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, які мали місце у період з 24.03.2023 (дата ухвалення рішення судом першої інстанції) і до 14.09.2023 (дата подання апеляційної скарги втретє) ГУ ДПС не зазначило. Доказів того, що обставина введення воєнного стану мала прямий вплив на неможливість своєчасного подання суду доказів сплати судового збору ГУ ДПС не надало.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки зазначені скаржником причини пропуску строку визнані неповажними і на пропозицію суду ГУ ДПС не зазначило інших поважних причин пропуску строку. Відсутнє посилання на наявність таких і в касаційній скарзі.

Колегія суддів вважає недоречним посилання скаржника на висновки Верховного Суду і ЄСПЛ про недопустимість надмірного формалізму у застосуванні норм процесуального законодавства, адже у цій справі саме ГУ ДПС допустило бездіяльність щодо ненадання суду доказів сплати судового збору у період, коли друга апеляційна скарга була залишена без руху. У подальшому ж бездіяльність ГУ ДПС полягала в тому, що маючи вже платіжну інструкцію від 13.06.2023 з апеляційною скаргою звернулося лише через місяць після отримання ухвали суду про повернення вдруге поданої апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби, на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 у справі № 140/8229/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АБМ-ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Копію цієї ухвали суду надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон В.В. Хохуляк В.П. Юрченко