Справа № 440/13809/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 27 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/13809/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 52 від 21 липня 2023 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу позивача періоди його роботи: з жовтня по грудень 1994 року, з липня по грудень 1995 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по червень 1998 року в ФГ "Логос";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо перерахунку пенсії позивача та зарахування до його страхового стажу періоду роботи: з жовтня по грудень 1994 року, з липня по грудень 1995 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по червень 1998 року в ФГ "Логос" з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідачем протиправно не зараховано до його загального страхового стажу позивача спірні періоди його в ФГ "Логос" з мотивів відсутності інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду в зазначених періодах та відмовлено у перерахунку пенсії за віком. Водночас відомостями трудової книжки позивача, довідкою ФГ "Логос" та довідкою ГУ ПФУ в Полтавській області від 04 липня 2023 року підтверджено факт сплати страхових внесків ФГ "Логос" у спірних періодах, а оскільки позивач у той час був єдиним працівником фермерського господарства, то вважає, що ним належним чином підтверджено факт здійснення трудової діяльності у спірних періодах.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористались.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

19 липня 2023 року гр. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням періодів його роботи в ФГ "Логос".

Для прийняття рішення за поданою заявою за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатами розгляду заяви позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняло рішення № 52 від 21 липня 2023 року про відмову в перерахунку пенсії позивача через відсутність інформації про сплату страхових внесків у спірних періодах.

Зі змісту вказаного рішення встановлено, що ФГ "Логос" у періодах з жовтня по грудень 1994 року, з липня по грудень 1995 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по червень 1998 року сплачувало страхові внески, проте ідентифікувати особу, за яку такі внески сплачено, - неможливо. З огляду на викладені обставини відповідач відмовив у зарахуванні періодів роботи позивача в ФГ "Логос" до страхового стажу ОСОБА_1 та визнав відсутніми підстави для перерахунку його пенсії.

Не погодившись з такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір у цій справі суду належить надати правову оцінку правомірності незарахування до загального страхового стажу позивача періоду його роботи в ФГ "Логос" у періодах з жовтня по грудень 1994 року, з липня по грудень 1995 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по червень 1998 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом статті 1 Закону № 1058-IV:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У силу положень статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом із тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

За приписами частини третьої статті 28 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" час роботи в селянському (фермерському) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування.

Частинами першою та другою статті 20 Закону № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до частини шостої цієї статті страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У силу положень частини десятої згаданої статті, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Приписами частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-IV визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є вирішення питання щодо наявності або відсутності правових підстав для зарахування до загального страхового стажу позивача періоду його роботи в ФГ "Логос".

Записами трудової книжки позивача (№ 10-12) підтверджено, що позивач працював в ФГ "Логос" з 29 квітня 1994 року по 01 березня 2010 року.

Листом-відповіддю від 15 вересня 2023 року № 41 в ФГ "Логос" на адвокатський запит підтверджено, що упродовж спірних періодів на ФГ "Логос" працював лише один працівник - ОСОБА_1 .

Наявними в матеріалах справи документами також підтверджено, що у періодах з жовтня по грудень 1994 року, з липня по грудень 1995 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по червень 1998 року ФГ "Логос" вносило страхові внески за позивача.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області № 1600-0504-8/50422 від 04 липня 2023 року також підтверджена сплата страхових внесків за вищевказаний період.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт роботи позивача в ФГ "Логос" у спірних періодах, а також факт належної сплати за нього страхових внесків у цих періодах (з жовтня по грудень 1994 року, з липня по грудень 1995 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по червень 1998 року).

Викладені обставини відповідачем не спростовані.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 482/434/17 зазначив, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом положень Закону № 1058-IV, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на роботодавця-страхувальника.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за конкретну особу не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування до загального стажу його роботи періодів його фактичної роботи в ФГ "Логос", за які сплачено страхові внески.

За викладених обставин твердження відповідача про відсутність відомостей про сплату страхових внесків у спірних періодах не відповідають фактичним обставинам справи, а відповідач безпідставно відмовляє в зарахуванні періодів роботи позивача в ФГ "Логос" до його страхового стажу.

Суд погоджується з обраним позивачем способом судового захисту, а відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору загальному розмірі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 52 від 21 липня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи: з жовтня по грудень 1994 року, з липня по грудень 1995 року, з січня по грудень 2017 року, з січня по червень 1998 року в Фермерському господарстві "Логос".

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова