Справа № 240/13126/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/13126/23

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Гурін Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з підстав протиправності, просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2014 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити належну індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, вважаючи місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників справи.

14.09.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов вх. №62790/23 та клопотання про залишення позову без розгляду вх. №62796/23. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що позивач з даним позовом про визнання бездіяльності щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, звернувся лише 08.05.2023, тобто звернувся до суду з пропуском тримісячного строку з дня виключення зі списків особового складу 27.03.2021. Позивач був ознайомлений (завчасно), з нарахованою та виплаченою йому індексацією грошового забезпечення, що підтверджує витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2021 №77 (по стройовій частині), який він завчасно отримав та долучив в якості додатків до позовної заяви. Станом на 17.10.2022 на дату звернення позивача до суду з вимогами про стягнення сум, що належать працівникові при звільненні, а також на час вирішення судом питання про відкриття провадження у справі чинною є саме процесуальна норма законодавства, яка визначає тримісячний строк для звернення до суду з такими вимогами з дня одержання позивачем письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Отже, на думку відповідача, звертаючись 03.03.2023 до відповідача із заявою про перерахунок виплачених сум, позивач вже знав, що його розмір обраховано з порушенням норм законодавства (на його особисту думку) та не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про «порушення своїх прав», а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, оскільки такі дії позивач почав вчинив через майже 2 роки після розрахунку з ним, що підтверджує - витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2021 №77.

Також, представник відповідача зазначає, що відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-ІХ, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Отже, зазначене вище на думку відповідача свідчить про порушення позивачем визначеного процесуального строку на звернення з позовом до адміністративного суду.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься заява позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом від 12.06.2023 вх. №40789/23, яка була подана на виконання ухвали суду про залишення позову без руху 17.05.2023.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи та задоволено заяву позивача від 12.06.2023 і поновлено строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Із вказаної ухвали суду вбачається, що позивач обґрунтував пропуск строку звернення до адміністративного суду з даним позовом тим, що частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, на час виникнення спірних правовідносин, тобто на час звільнення позивача з військової служби - 27.03.2021, передбачала, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, працівник не обмежується будь-яким строком звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Предмет спору у даній справі стосується правових відносин, які виникли до 19.07.2022. Враховуючи цей факт, на думку позивача, до спірних правовідносин не можна застосовувати тримісячний строк звернення до суду як це передбачає стаття 233 Кодексу законів про працю України в редакції Закону №2352 від 01.07.2023. Отже, на думку позивача, законодавче обмеження права особи на звернення до суду із вимогами про стягнення належної заробітної плати тримісячним строком, слід застосовувати до правовідносин, які виникли вже після набрання чинності Законом №2352-ІХ.

Отже, питання щодо строку звернення до суду вже вирішувалося судом і суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду та поновив його.

Враховуючи наведене, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 123, 166, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду вх. №62796/23 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.М. Гурін