Справа № 756/11935/23
Суддя: Ткач М. М.
Дата ухвалення: 2023-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/144/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, інспектора сектору реагування Відділення поліції № 3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Хохлюка Олексія Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, інспектора сектору реагування Відділення поліції № 3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Хохлюка Олексія Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 07.09.2023 близько 14 год. 30 хвилин на перехресті доріг вулиці Бельмаж та вулиці Косинського, що в місті Острог, Рівненської області він був зупинений інспектором Відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержантом поліції Хохлюк Олексієм Миколайовичем, який зазначив причиною зупинки, порушення правил проїзду перехресть та вимог знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонений» і вчинення ним порушення Правил дорожнього руху передбаченого частиною 1 ст. 122 КУпАП. Розглянувши матеріали адміністративної справи інспектор групи реагування Відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області виніс оскаржувану постанову серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023, з якою позивач не згоден, оскільки в пункті 5 оскаржуваної постанови «час, місце та обставини правопорушення» вказана адреса: вул. Князя Острозького, 46 с. Межиріч Рівненської області, яка згідно відомостей офіційного сайту Укрпошти в селі Межиріч Рівненської області відсутня. Позивача було зупинено в місті Острог, в той момент, коли він рухався у напрямку м. Шумськ Тернопільської області по автомобільній дорозі Р 26, і до с. Межиріч він не доїхав щонайменше 3 км, а тому не міг вчинити інкриміноване йому інспектором адміністративне правопорушення. Про це він зазначив у письмовому поясненні, що було подано інспектору поліції для розгляду адміністративної справи. Окрім цього, в пункті 2 постанови «Місце розгляду справи» заначено неіснуючу адресу: вул. Князя Острозького, 46 с. Мижиріч Рівненської області . Позивач вважає, що його притягли до відповідальності незаконно та безпідставно за правопорушення, яке він не вчиняв, а тому постанова серія ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 є незаконною та підлягає скасуванню. Крім того, позивач вважає, що винесення постанови є грубим порушенням вимог КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (Надалі - Інструкція 1395). Орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення. Позивач оскаржив таку постанову та виклав свої доводи в поясненні доданому до постанови, однак навіть за цих обставин протокол працівниками поліції не складався. Вказане свідчить про наявність у відповідача обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП. Так, він був не згоден з винесеною постановою, що зазначив у своїх поясненнях, але у порушення вимог ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було складено.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення. Проте, справа була розглянута і спірна постанова була винесена відповідачем. Відповідач проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливило вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. При винесенні постанови, суб`єктом владних повноважень порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме: в постанові відсутні відомості щодо доказів винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та закрити провадження у справі, стягнути з Головного управління національної поліції в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 02.10.2023 позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою суду від 13.10.2023 відкрито провадження в справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання позивача про виклик свідків - задоволено. У судове засідання викликано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , призначено судове засідання.

24.10.2023 на адресу суду від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Рівненській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник управління, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Серед іншого, зазначається, що порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху і особи, які їх порушують несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.2 забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Згідно із ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, передбачених частинами 1-7 статті 122. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ст. 258 КУпАП). 07.09.2023 о 12:31год при здійснення патрулювання поліцейським СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП сержантом поліії Хохлюком О.М. було зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення водієм автомобіля Сузуки реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який рухався в м. Острог по вул. Князів Острозьких, 46, під`їжджаючи до т-подібного перехрестя не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 та здійснив рух без зупинки, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Після чого, ОСОБА_1 було зупинено, встановлено його особу, розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухані усні пояснення, роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення визнав. З огляду на зазначене, щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Постанова була проголошена порушнику негайно після розгляду справи, копія вручена ОСОБА_1 . Щодо доводів позивача, що у постанові невірно зазначено місце розгляду справи та місце вчинення правопорушення, а саме: с. Межиріч, вул. Князів Острозьких, с. Межиріч, а не м. Острог, вул. Князів Острозьких , зазначено, що згідно рапорта інспектора СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Кондрася П.В. при винесенні постанови графу 2,5 ( Місце розгляду справи та місце скоєння) було заповнено автоматично через GPS - дані службового планшетного пристрою. Після збереження та роздруковки постанови було виявлено помилки у графах 2,5. Після того, як помилку було виявлено вказану постанову в присутності позивача відкориговано, а саме внесено зміни в зазначені графи та надано позивачу, однак, останній відмовився отримувати відкоригований варіант постанови. З відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що одразу ж після зупинки ОСОБА_1 погодився з тим, що порушив вимоги дорожнього знаку 2.2 та зазначив, що не побачив його. При складені постанови були виконані всі вимоги закону, а тому представник відповідача вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, а вимоги позивача задоволенню не підлягають. До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучено постанови серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023, рапорт інспектора від 07.09.2023, диск з відеозаписом з місця розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , копія квитанції Укрпошти.

13.11.2023 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шипіка А.В. надійшли додаткові пояснення у справі.

14.11.2023 до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шипіка А.В. надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заперечує проти обставин, викладених у відзиві, серед іншого, зазначаючи, що у матеріалах справи відсутній, а доданий відповідачем до відзиву на позов відеозапис не є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Ураховуючи позиції Верховного Суду, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова серії ЕАТ № 7685425 від 07.09.2023, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Таким чином, відеоінформація, яка відображена на дослідженому відеозапису жодним чином не доводить факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України та вказаний відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на такий технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що нівелює доказове значення наданих відповідачем відеозаписів.

27.11.2023 до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шипіка А.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів доказів направлення відповіді на відзив.

01.12.2023 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шипіка А.В. надійшло клопотання про долучення до матеріалів додаткових пояснень та протокол опитування адвокатом позивача.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися. При цьому, у судовому засіданні 24.11.2023 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачі у судового засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялися.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.09.2023 інспектором Відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержантом поліції Хохлюк Олексієм Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7685425, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 07.09.2023 о 12 год 31 хв. по вул. Князя Острозького, 46 в с. Межиріч, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Suzuki SX4 реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», а саме, не зупинив свій транспортний засіб перед вказаним дорожнім знаком, чим порушив п.8.4.б ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За відомостями постанови наявне «відео б/д, б4».

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КАС України). Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящій орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частина 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.1.3 та п.1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.4.б ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.2 забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає випадки, в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них відноситься, зокрема якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пункт 5 розділу ІV Інструкції передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

На думку суду, доводи сторони позивача щодо неправомірних дій відповідача та безпідставного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 276 КУпАП, інспектором Відділення поліції №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержантом поліції Хохлюк Олексієм Миколайовичем, розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та ураховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідно ст. 283 КУпАП, винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

При цьому як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, вона містить: найменування посадової особи, яка винесла постанову - Відділення поліції №3 (м.Острог) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області інспектор сержант поліції Хохлюк Олексій Миколайович; дату розгляду справи - 07.09.2023; місце розгляду справи - Рівненська, Острозький, с. Межиріч, вул. Князя Острозького, 46; відомості про особу, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 ; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення : 07.09.2023 12:31:51 с.Межиріч, Князя Острозького 46, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. проїзд без зупинки заборонено, а саме, не зупинив свій транспортний засіб перед вказаним дорожнім знаком, чим порушив п.8.4.б ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП; прийняте по справі рішення - застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

У рапорті інспектора СРПП відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Кондрася П.В. від 07.09.2023, серед іншого зазначається, що при винесенні оспорюваної постанови помилково у графі 2 та 5 - місце розгляду справи та місце вчинення правопорушення зазначено: с. Межиріч, вул. Князів Острозьких, замість м. Острог, вул. Князів Острозьких, оскільки заповнення здійснено автоматично через GPS - дані службового планшетного пристрою. Після збереження та роздрукування постанови було виявлено помилки у зазначених графах. Відтак, у присутності позивача постанову було відкориговано, а саме, внесено зміни в зазначені графи та надано позивачу, однак, останній відмовився отримувати відкоригований варіант постанови.

Вищезазначена відкоригована постанова серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 була надіслана відповідачем поштою позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується наявним у матеріалах справи фіскальним чеком №397.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, а також відеозапис, наданий відповідачем.

Наданий відповідачем відеозапис фіксації події, яка описана в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, зазначений у постанові серії ЕАТ №7685425 від 07.09.2023 та відкоригованій постанові, про що міститься відмітка «відео б/д,б4», який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по справі.

При відтворенні цифрової інформації (відеозапису) встановлено, що 07.09.2023 працівниками поліції на ділянці дороги було зупинено автомобіль позивача, повідомлено, що ведеться відеофіксація на нагрудний відео реєстратор та причину зупинки. З відеозапису убачається, що позивач порушив вимогу дорожнього знаку 2.2. (Проїзд без зупинки заборонено), факт вчинення правопорушення не заперечив, повідомив, що не побачив дорожнього знаку. Працівник поліції повідомив, що розпочинає розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, роз`яснив склад порушення, права, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, пункт правил дорожнього руху, що було порушено ОСОБА_1 , за результатами розгляду якої була винесена постанова, яка вручена позивачу. При врученні зазначеної постанови, убачається, що працівник поліції у верхній частині постанови здійснював надписи, від здійснення якого на примірнику позивача, останній відмовився. ОСОБА_1 забажав надати пояснення, які виклав письмово на бланку, наданому йому працівником поліції. При написанні пояснень ОСОБА_1 виявив, що в постанові невірно зазначено населений пункт, вчинення правопорушення та розгляду справи, на що представником поліції було відкориговано постанову, однак ОСОБА_1 відмовився її отримувати та зазначив про порушення порядку винесення постанови.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від16.12.2021 у справі №640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.05.2022 у справі №400/1510/19, від05.07.2022 у справі №522/3740/20, від27.09.2022 у справі №320/1510/20, від03.10.2022 у справі №400/1510/19, від01.11.2022 у справі №640/6452/19 та від18.01.2023 у справі №500/26/22, від16.03.2023 у справі №400/4409/21.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та від22.05.2020 у справі №825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

У Постанові Верховного Суду в справі № 459/180/17 викладені висновки «що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оспорюваній постанові неправильних даних, не спростовує порушення позивачем правил дорожнього руху, та є опискою.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави суду для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені в постанові, щодо скоєного адміністративного правопорушення, позивач суду не надав.

В той же час, надані представником відповідача докази підтверджують винуватість позивача у вчиненні ним зазначеного в постанові правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем та відповідачем обставини, окрім вищеописаних обставин, не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями чинного законодавства, а відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову та залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, в силу ст. 139 КАС України та з огляду на відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Керуючись статтями 2, 12, 73-78, 139, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, інспектора сектору реагування Відділення поліції № 3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Хохлюка Олексія Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області (місцезнаходження: 35800, місто Острог, просп. Незалежності, 48, );

Відповідач: інспектор сектору реагування Відділення поліції № 3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області сержанта поліції Хохлюк Олексій Миколайович (місцезнаходження: 35800, місто Острог, просп. Незалежності, 48).

Повне судове рішення складено - 04.12.2023.

Суддя М.М. Ткач