Справа № 400/12097/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 р. № 400/12097/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив: 1) визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у перерахунку пенсії, виходячи з 55% сум грошового забезпечення; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , виходячи з 55 % сум грошового забезпечення з 25.07.2023 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є пенсіонером та йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови КМУ №393 від 17.07.1992, у розмірі 55% сум грошового забезпечення ( 50 % сум грошового забезпечення та 5% - збільшення розміру пенсії як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС). Однак, з 01.01.2008 основний розмір пенсії позивача складає 50% , без врахування 5 % збільшення пенсії учасника ліквідації. На переконання позивача, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми Закону № 2262-XII, що визначають її розмір у відcoткax відповідних сум грошового забезпечення, якi діяли на момент первинного призначення пенсії.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві зазначив, що Законом №2262 в редакції, до внесення змін Законом від 04.04.2006 №3591-ІV, було передбачено збільшення розміру пенсії на 5% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 2-ї категорії постраждалих. Оскільки з 01.01.2008 ст. 13 Закону №2262 не передбачала збільшення пенсії для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, то правових підстав для нарахування доплати не має. При цьому відповідач посилається на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.03.2019 по справі №275/383/17.

Провадження у справі відкрито 03.10.2023 за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (письмово провадження), відповідно до вимог ст.263 КАС України.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Під час призначення пенсії позивачу, її розмір був визначений у 55% від грошового забезпечення (55% - за 20 років вислуги та 5% - збільшення розміру пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеному до категорії 2, згідно п. "в" ст. 13 Закону №2262, в редакції до 29.04.2006).

З 01.01.2008 року проведено перерахунок пенсії позивача, виходячи з 50 % грошового забезпечення, на підставі ст. 13 Закону №2262 у редакції, чинній станом на 01.01.2008.

В подальшому, позивачу перераховано пенсію з 01.01.2016 року згідно довідки ліквідаційної клмісії управління УМВС України в Миколаївській області виходячи з 50 % сум грошового забезпечення.

Позивача звернувся до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про проведення перерахунку основного розміру пенсії, виходячи з 55% сум грошового забезпечення.

Відповідач листом від 15.08.2023р. повідомив позивачу про відсутність підстав для проведення перерахунку його пенсії.

Предметом спору в цій справі є, зокрема, правомірність зменшення ГУ ПФУ в Миколаївській області розміру пенсії за вислугу років позивача як військовослужбовця, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесений до категорії 2, при її перерахунку відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII на підставі постанов № 704 і 103 на 5 % відповідних сум грошового забезпечення, з якого була обчислена при призначенні його пенсія згідно зі статтею 13 цього Закону.

Відповідно до п " в" ст. 13 Закону №2262 (у редакції чинній до 29.04.2006 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України " Про внесення змін до деяких законів України" від 04.04.2006 №3591-IV, внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, зокрема, змінено редакцію пункту «в» вказаної статті, а саме виключено можливість збільшення основної пенсії на 5% відповідних сум грошового забезпечення для осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 2.

Верховний Суд України в постанові від 18 червня 2014 року у справі № 21-38а14, на яку послався суд апеляційної інстанції при вирішенні цієї справи, а також у постанові від 08 липня 2014 року у справі № 21-277а14 дійшов висновку, від якого пропонує відступити Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, про те, що оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 01 січня 2008 року, стаття 13 Закону №2262-ХІІ не передбачала 10-відсоткового збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б установлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 10-відсоткової доплати для зазначених військовослужбовців немає. При цьому вищезгадані зміни в законодавстві не призвели до зменшення розміру пенсії позивача, а, навпаки, призвели до її збільшення, що нівелює засторогу можливого порушення прав позивача.

Аналогічного висновку в постановах від 08 травня 2018 року у справі № 752/17929/13-а, від 21 березня 2019 року у справі № 275/383/17 та від 16 серпня 2021 року у справі №

240/5019/18 дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

У постанові від 16.02.2022 по справі №№ 200/7786/19-а Велика Палата Верховного Суду відступила від вказаних висновків Верховного Суду України та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з огляду на таке.

Перерахунок призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій визначено статтею 63 цього Закону (у редакції, чинній на час проведення перерахунку пенсії позивачу), відповідно до частин першої, третьої та четвертої якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням у дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, відсотковий розмір пенсії до відповідних сум грошового забезпечення при її призначенні установлюється статтею 13 Закону № 2262-ХІІ саме на час призначення пенсії. Натомість розміри складових грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія при її перерахунку на підставі статті 63 Закону № 2262-ХІІ, визначаються на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відсоткове співвідношення раніше призначеної відповідно до статті 13 Закону № 2262-ХІІ пенсії до відповідних сум грошового забезпечення є сталим, оскільки установлюється на день призначення пенсії.

На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала вказаної 10-відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1.

Проте застосування органом ПФУ при перерахунку пенсії позивача положень статті 13 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону №3591-IV є протиправним, оскільки ця норма стосується призначення нових, а не перерахунку раніше призначених пенсій. До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що при перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на основі постанов № 103 і 704 немає підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії за нормами частини першої статті 13 цього Закону, яка застосовується саме при першому призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке було визначене при її призначенні, є незмінним.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, Головне управління ПФУ в Миколаївській області протиправно відмовило позивачу у перерахунку пенсії, виходячи з 55% сум грошового забезпечення, з врахуванням 5% доплати до пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС".

Позов задовольнити у повному обсязі.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надала квитанції про сплату судового збору в загальній сумі 1073,60 грн , що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв, 549) задовольнити.

2.Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 55 % сум грошового забезпечення .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54020, ) здійснити з 07.12.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в розмірі 55 % сум грошового забезпечення.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54008 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник