Справа № 140/36318/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

27 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/36318/23

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Денисюк Р.С., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо тривалого невиконання рішення суду від 25.01.2021 у справі № 140/17016/20 в частині невиплати ОСОБА_1 заборгованості в сумі 91951,41 грн, що нанесло йому моральну шкоду у розмірі 91951,41 грн та стягнення моральної шкоди у розмірі 91951,41 грн.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити, з огляду на таке.

З тексту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021, яке набрало законної сили, у справі № 140/17016/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, позов задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугою років відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою з 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 10 серпня 2020 року №11/1140; зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії (з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, за останньою штатною посадою та вже виплачених щомісячних сум, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 10 серпня 2020 року №11/1140; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

ГУ ПФУ у Волинській області, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі № 140/17016/20, яке набрало законної сили 25.02.2021, провело перерахунок пенсії, сума нарахованих, але не виплачених, на виконання вказаного рішення суду коштів за період з 01.04.2019 по 31.03.2021 становить 91951,41 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а).

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Відповідно до вимог частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 640/15623/19).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач фактично оскаржує дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі № 140/17016/20 в частині невиплати нарахованої пенсії у розмірі 91951,41 грн.

Тобто, позивач обрав спосіб захисту порушеного права шляхом подання позову про визнання протиправними дій, які фактично вчинені при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі № 140/17016/20.

Проте, суд звертає увагу, що спір між сторонами вже вирішений судом у межах справи № 140/17016/20, спірні правовідносини перейшли до стадії виконання судового рішення.

На думку суду, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відповідно, якщо позивач вважає, що діями відповідача на виконання вищевказаного судового рішення у справі №140/17016/20 порушено його право на отримання нарахованих сум пенсії, то ОСОБА_1 повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними дій відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення суду), а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно до частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Враховуючи те, що спір між сторонами вже вирішений судом у межах справи № 140/17016/20, тому вимога про відшкодування шкоди не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19.06.2019 у справі №646/14523/15-ц та у справі №703/2718/16-ц висловила правову позицію, згідно з якою спір про застосування відповідно до статті 625 ЦК України заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, підтвердженого чинним судовим рішенням, навіть якщо учасником цього зобов`язання є суб`єкт владних повноважень, розглядається залежно від суб`єктного складу у порядку цивільного чи господарського судочинства.

Отже, позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не є публічно-правовим, а має приватноправовий характер, спрямований на захист майнових прав, а відтак підлягає розгляду та вирішенню в порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: 1) позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З урахуванням наведеного, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду, а саме рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.01.2021 у справі № 140/17016/20, та звертаючись до суду з цим позовом, позивач фактично оскаржує дії відповідача щодо невиконання вказаного рішення суду в частині нарахованих, однак не виплачених сум пенсії, а вимога щодо стягнення моральної шкоди підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому на підставі пунктів 1, 2 частини першої статті 170 КАС України у відкритті провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись пунктами 1, 2 частини першої статті 170, статтею 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами не пізніше наступного дня після її постановлення, а копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк