Справа № 140/14535/23
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Димарчук Т.М.

27 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/14535/23 пров. № А/857/20791/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 140/14535/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» до Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЙЛОР ХОЛД» ( ТзОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД») звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2023р.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2023р. позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2023р. у частині застосування штрафних санкцій у розмірі 3000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмови.

Не погоджуючись із даним рішенням в частині задоволених позовних вимог, апелянт Головне управління ДПС у Волинській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05.10.2023р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.03.2023р. Головне управління ДПС у Волинській області на підставі наказу № 392, направлень №585, 586 від 06.03.2023р. відповідно до вимог пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, провів фактичну перевірку господарської одиниці АЗС №27 з магазином за адресою: Луцький район, с. Чаруків, вул. Вокзальна, 146.

15.03.2023р. за результатами проведеної перевірки податковий орган склав акт №03/09-02/3420/40638748 «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог і встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, то використовуються в електронних сигаретах та пальним».

Із змісту даного акту від 15.03.2023р. №03/09-02/3420/40638748 видно, що за результатами фактичної перевірки контролюючий орган встановив порушення ТзОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» вимог пп.230.1.3 п. 230.1 ст.231 ПК України від 12.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме позивач не забезпечив з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального за добу в кількості 5 звітів, а саме за 01.12.2020р., 31.12.2020р., 01.01.2021р., 02.01.2021р., 09.02.2022р. (а.с.9-11).

За результатами проведеної перевірки та встановлених порушень пп.230.1.3 п.230.1 ст. 231 ПК України податковий орган 17.04.2023р. прийняв податкове повідомлення-рішення №, яким в силу вимог п.128.3 ст128 ПК України застосував до ТзОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» штрафні санкції у розмірі 5000 грн.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У розумінні пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

п.75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В пп.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України видно, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків/особи (п.80.1 статті 80 ПК України).

Згідно пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

З наказу Головного управління ДПС у Волинській області від 06.03.2023р. №392-п видно, що проведення фактичної перевірки ТзОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» призначено з метою перевірки дотримання чинного законодавства щодо обігу підакцизних товарів. При цьому, правовою підставою для призначення перевірки у наказі вказано пп.80.2.2, п.80.2 ст.80 ПК України.

В п.86.8 ст.86 ПК України видно , що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст.58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу.

Спірні правовідносини врегульовані ПК України, Порядком ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. N 891. ( далі -Поррядок № 891)

пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Розпорядником акцизного складу є суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального (п.п.14.1.224 п.14.1 ст.14 ПК України).

В п.230.1 ст.230 ПК України видно, що акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Щодо встановленого актом перевірки порушення позивачем пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно врахував, що п.128-1.3 ст.128-1 ПК України передбачено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

пп.230.1.3 п.230.1 ст.230 ПК України чітко зазначено, що розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу). В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Із змісту п.1, пп.5 п.5-п.7 Порядку №891 видно, що цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів.

Електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять: зведені за добу підсумкові облікові дані щодо: обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту; добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне).

Електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру/коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на таке:

- довідку від 31.12.2020р. сформовано позивачем 01.01.2021р., накладено електронний цифровий підпис директора і печатку, 01.01.2021р. в 13:57 год. відправлено до ДПС України, що підтверджується протоколом перевірки електронного документу, скріншот (знімок екрану) з програми «M.E.DOC».

Із змісту повідомлення про отримання звітності 02.01.2021р. видно, що звіт доставлено в поштову скриньку ДПС України. Однак, квитанція №1 надійшла лише 04.01.2021р. та відповідно до квитанції №2 звіт прийнятий контролюючим органом 05.01.2021р.;

- довідку від 01.01.2021р. сформовано товариством 02.01.2021р., накладено електронний цифровий підпис директора і печатку, 02.01.2021р. в 11:22 год. відправлено до ДПС України, що підтверджується протоколом перевірки електронного документу, скріншот (знімок екрану) з програми «M.E.DOC».

З повідомлення про отримання звітності 02.01.2021р. видно, що звіт доставлено в поштову і скриньку ДПС України. Однак, квитанція №1 надійшла лише 04.01.2021р. та відповідно до квитанції №2 звіт прийнятий контролюючим органом 05.01.2021р.;

- довідку від 02.01.2021р. сформовано позивачем 03.01.2021р., накладено електронний цифровий підпис директора і печатку, 03.01.2021р. в 09:32 год. відправлено до ДПС України, що підтверджується протоколом перевірки електронного документу, скріншот (знімок екрану) з програми «М. E.DOC».

Згідно повідомлення про отримання звітності 03.01.2021р. видно, що звіт доставлено в поштову скриньку ДПС України. Однак, квитанція №1 надійшла лише 04.01.2021. та відповідно до квитанції №2 звіт прийнятий контролюючим органом 05.01.2021р.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що в повідомленнях, отриманих ТзОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» у програмному забезпеченні М.Е.DOC після підписання директором, скріпленням печаткою вказаних довідок та їх направленням на електронну адресу ДПС України, зазначено, що відповідні 3 звіти (файли у форматі .XML) доставлено в поштову скриньку ДПС України та зазначено відповідну дату та час (01.01.2021р., 02.01.2021р., 03.01.2021р.). Вказані обставини свідчать, що позивач здійснив залежні від нього дії в частині своєчасного направлення відповідної звітності.

В той же час, працівниками контролюючого органу в акті перевірки, на підставі висновків яких прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення не зазначено в чому полягає вина позивача, як того вимагає пп.230.1.3, п.230.1, ст.230 ПК України, а саме незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ТзОВ «ТЕЙЛОР ХОЛД» направив три вищевказані довідки (звіти, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального) у строки, визначені п. п. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, а саме не пізніше наступної доби за звітною.

Несвоєчасна доставка довідок (звітів, що містять дані про фактичні залишки пального) у кількості трьох штук до ДПС України відбулась не з вини платника податку, що виключає протиправність діянь останнього, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням у розмірі 3000 грн.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі №520/7343/2020 від 19.04.2022р.

Крім того, суд першої інстанції вірно врахував ту обставину, що на веб-порталі ДПС розміщено повідомлення про тимчасове обмеження роботи електронних сервісів та інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС у зв`язку з необхідністю проведення технічних та регламентних робіт 31.12.2020р. та обмеження можливості реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування 1, 2, 3 та 7, 8, 9, 10 січня 2021 року.

Тобто, за інформацією, яка надана безпосередньо ДПС надсилання податкової звітності у період з 31.12.2020р. - 03.01.2021р. та протягом 07.-10.01.2021р. була обмежена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків, про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Волинській області діяв не у спосіб визначений законами та Конституціє України.

ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З роз`яснень, які наведені в п.13.1 Постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», видно, що у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229,308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 140/14535/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 27.12.2023р.