Справа № 757/14531/23-а
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Василенка Я.М. та суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, яка виявилася у неналежному розгляді заяви позивача про можливе порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів від 17.06.2022;

- визнати протиправним та скасувати «Висновок за результатами розгляду матеріалів щодо можливого порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» проректором (по роботі з особовим складом) Національної академії Служби безпеки України ОСОБА_2 » від 09.08.2022, реєстр.№168/55/125/01-2022ДСК від 11.08.2022, затверджений начальником Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України;

- зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України повторно розглянути заяву позивача про можливе порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів від 17.06.2022 з урахуванням висновків суду.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2023 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2023 - залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання вищевказаної ухвали шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків та направлення такої заяви на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду з додаванням доказів на підтвердження поважності причин пропуску зазначених строків.

На виконання вимог зазначеної ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 апелянтом подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування доводів вказаної заяви апелянт зазначає, що у нього відсутні докази, що підтверджують дату отримання копії рішення суду першої інстанції, оскільки остання отримана 03.07.2023 у канцелярії Печерського районного суду міста Києва і відповідна розписка повинна бути у матеріалах справи, а строк на апеляційне оскарження постанови у даній справі має обчислюватися тридцятьма днями, а не десятьма.

Розглянувши вказану заяву про поновлення строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що всупереч вимог ухвали суду від 24.10.2023 про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не було надано доказів, що підтверджують дату отримання копії постанови суду першої інстанції, які відсутні й у матеріалах справи. Так, стверджуючи, що копія оскаржуваного судового рішення отримана позивачем у канцелярії суду першої інстанції, скаржник не надає на підтвердження цих обставин жодних доказів, зокрема, копії розписки. Додана ж до апеляційної скарги копія постанови Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2023 у справі №757/14531/23-а не дає можливості встановити дату її виготовлення та взагалі не містить будь-яких реквізитів і відомостей, які вимагаються для належним чином засвідченої копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Положення цієї норми підлягають застосуванню також і до випадків оскарження судових рішень в порядку ст. 286 КАС України, однак з врахуванням передбачених нею особливостей.

Так, оскільки статтею 286 КАС України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 статті 295 КАС України), а тому строк, протягом якого особа, відповідно до частини 2 статті 295 КАС України, вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.02.2019 у справі № 500/6596/17, від 17.04.2019 у справі № 522/17819/17, від 13.06.2019 у справі № 200/15533/17(2-а/200/1165/17), від 04.03.2021 у справі № 352/1530/18.

Отже, за встановлених вище обставин відсутності доказів отримання позивачем копії постанови суду 03.07.2023 процесуальний строк на її апеляційне оскарження у даній справі починає своє обчислення з дати складання її повного тексту, а саме з 20.06.2023, що відповідає приписам абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України. При цьому, повний текст оскаржуваної постанови оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 22.06.2023.

Відтак, подання апеляційної скарги 12.07.2023 мало місця поза межами встановленого десятиденного строку.

Доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду від 12.06.2023 має складати тридцять днів, а не десять, як зазначив суд першої інстанції, колегія суддів вважає помилковим, оскільки, по-перше, саме такий строк вказаний в оскаржуваній постанові, по-друге, звертаючись до суду з даним позовом, позивач самостійно визначає його як спір з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України), а відтак не може не усвідомлювати спеціальні усічені строки його розгляду та оскарження, передбачені ст. 286 КАС України.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 08.02.2023 у справі № 717/314/22, зазначив, що, оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У свою чергу, як було зазначено вище, вказані апелянтом обставини в обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду не є об`єктивно непереборними, тобто такими, що не залежали від його волевиявлення та/або були пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду з даною апеляційною скаргою.

До того ж, як свідчить зміст апеляційної скарги і поданого клопотання, подання останньої з пропуском строку на апеляційне оскарження було зумовлене не об`єктивними причинами, а суто суб`єктивними, які мали свій вияв у неправильному визначенні позивачем строку на апеляційне оскарження рішення суду.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження постанови суду від 12.06.2023. Інших доводів поважності причин пропуску строку апелянтом не зазначено.

Положеннями ст. 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд про що останнім зазначається, зокрема, в ухвалі від 20 жовтня 2020 року по справі № 640/18388/18 та інших.

Разом з тим, наведені апелянтом доводи не свідчать про добросовісне користуватися відповідачем процесуальними правами та виконання покладених законодавством обов`язків, у зв`язку з чим не можуть бути визнані судом поважною причиною недотримання учасником справи вимог процесуального законодавства, а також порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, вказані у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки судом не встановлено наявності непереборних обставин, які б перешкоджали апеляційному оскарженню судового рішення в межах визначеного законодавством строку.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи зазначені вимоги норм процесуального права та той факт, що поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відсутні, а інших доказів поважності пропуску даних процесуальних строків не зазначено і не надано до суду апеляційної інстанції, то в даному випадку слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325, 328 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 12.06.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.