Справа № 160/20115/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/20115/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Ясенової Т.І., Юрко І.В., секретар судового засідання Рівна В.В., з участю представника позивача Братцева Н.С., представників відповідача Сергієко І.М., Сироватко А.М., розглянувши в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування висновку, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, в якому провив:

- визнати протиправним та скасувати Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який затверджений наказом Держпродспоживслужби від 01.12.2022 року №632-К;

- визнати протиправним та скасувати наказ Держпродспоживслужби від 01.12.2022 року №632-К в частині затвердження Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним і скасувати наказ Держпродспоживслужби від 02.12.2022 року №638-К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області з 06.12.2022 року;

- стягнути (зобов`язати нарахувати та виплатити) з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.12.2022 року по дату набрання чинності рішенням у справі;

- стягнути солідарно з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів та Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100000 (сто тисяч) грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року задоволено частково позовні вимоги, а саме судом:

Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який затверджений наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.12.2022 року № 632-К.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.12.2022 року № 632-К в частині затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 02.12.2022 року № 638-К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, з 06.12.2022 року.

Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.12.2022 року по 10.07.2023 року в сумі 374351 (триста сімдесят чотири тисячі триста п`ятдесят одна) грн 04 коп (сума вказана без урахування податків та зборів).

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі суми стягнення за один місяць.

Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд в порушення приписів законодавства втрутився у дискреційні повноваження суб`єкта призначення щодо виставлення ОСОБА_1 балів за кожне із визначених завдань та відповідно виставленні оцінки при оцінюванні результатів службової діяльності у 2022 році, а також їх обґрунтування.

Відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України «Про державну службу», пунктів 16 та 41 Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 р. № 640 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 р. № 591) (далі - Порядок № 640) висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В», в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з Додатком 4 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Оцінювання результатів службової діяльності Позивача здійснюється керівником Держпродспоживслужби за внутрішнім переконанням відповідно до результатів виконаних завдань - це є способом реалізації владних управлінських функцій Т. в. о. Голови Держпродспоживслужби під час здійснення оцінювання та затвердження результатів службової діяльності позивача у 2022 році діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом, оскільки має відповідне право на проведення такого оцінювання та затвердження його результатів, це є його дискреційними повноваженнями.

Так, під час проведення оцінювання результатів службової діяльності державного службовця враховується значна кількість обставин та здійснюється їх критичне оцінювання. При цьому, будь-яка оцінка за своєю суттю характеризується високим рівнем індивідуалізації. Враховуючи особливість повноважень Голови Держпродспоживслужби при проведенні такого оцінювання, його дії не можуть вважатися необгрунтованими лише з підстав інакшого суб`єктивного оцінювання обставин, які вплинули на висновки оцінювання. Т. в. о. Голови Держпродспоживслужби як безпосередній керівник повною мірою наділений повноваженнями щодо оцінки службової діяльності позивача.

Щодо визначених позивачу завдань та їх ключових показників для оцінювання результатів службової діяльності у 2022 році скаржник зазначає, що завдання позивачу визначено 16.02.2022 року відповідно до норм чинного законодавства та погоджені ним без зауважень, про що свідчить підпис позивача на Завданнях і ключових показниках результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2022 рік. Позивач не заперечував щодо їх формулювання та визначення, їх законності та правомірності, протягом звітного періоду 2022 року не надавав пропозиції щодо перегляду, зміни таких завдань і ключових показників, як і не надавав пропозицій, зауважень, будь-яких службових записок, доповідних, інших документів щодо неможливості їх виконання, не пропонував іншого способу виконання завдань.

За таких обставин на думку скаржника, позивач погодився із визначеними йому завданнями та ключовими показниками, оцінив можливість виконання таких завдань у визначений строк.

Позивач не оскаржує визначені йому на 2022 рік завдання та ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності, в його адміністративному позові відсутня зазначена позовна вимога.

Результати виконання позивачем, визначених йому на 2022 рік завдань та їх ключових показників, не дали підстав оцінити їх (результати) на «більший/вищий бал». Особиста залученість позивача до реалізації описаних ним заходів щодо виконання завдань є низькою та характеризує скоріше роботу всього Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, ніж виконання Позивачем визначених йому завдань та ключових показників ефективності, результативності виконаних завдань.

Також, результати виконання державним службовцем визначених йому завдань за своєю суттю характеризується високим рівнем індивідуалізації. Тобто, під час оцінювання результатів службової діяльності позивача також брався до уваги його власний вклад при виконанні визначених йому завдань.

Оскільки, саме результати виконаних завдань позивача підлягають оцінюванню, а не робота будь-якого іншого підрозділу чи інших працівників Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровськім області.

Щодо Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2022 році затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 01.12.2022 року Ns 632-к в частині, що стосується позивача, скаржник зазначає, що Висновок є обґрунтованим і об`єктивним, бо відповідає визначеній формі (додатку 6 Порядку № 640), затверджений наказом суб`єкта призначення та фіксує лише оцінку, без зазначення чого-небудь іншого, в тому числі пояснень чи обґрунтувань до виставленої оцінки чи виставлених у «Результатах оцінювання» балів по кожному із завдань.

Щодо наказу від 01.12.2022 року № 632-к, від 02.12.2022 року № 638-к скаржник зазначає, що він прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, а отже є правомірним та не підлягає скасуванню.

Судом не встановлено порушень вимог Закону України «Про державну службу» та Порядку № 640 при прийняті наказу Держпродспоживслужби від 01.12.2022 Ns 632-к про затвердження висновку.

Звільнення позивача відбулось із дотриманням процедури, встановленої статтями 44, 87 Закону України «Про державну службу».

Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області середнього заробітку у розмірі 374 351,04 грн. і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права у частині застосування постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок №100) (пункт 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів).

Отже, у випадку задоволення позову та поновлення особи на посаді суд повинен визначити період вимушеного прогулу та стягнути на користь такої особи відповідний розмір середнього заробітку за цей період.

Згідно з довідкою про доходи від 30.06.2023 року за № 86, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 1725,12 грн.

У період з 06.12.2022 року - 10.07.2023 року (з наступного дня звільнення по день ухвалення рішення) 155 робочих днів (грудень 2022 - 22-3=19; січень 2023 - 22; лютий 2023 20; березень 2023 23; квітень 2023 20; травень 2023 23; червень 2023 22; липень 2023 6). 1725,12 *155 = 267 393,60 грн.

Додатково зазначаємо, абзацом другим пункту 3 Порядку № 100 визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки.

Від позивача надійшов відзив на скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в якій просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено зокрема, що посадові особи, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язані передусім правильно оцінювати обставини у кожному конкретному випадку, і не допускати при цьому зловживання владою. В основі мотивації такого вибору має бути законність, обґрунтованість, доцільність, справедливість прийнятого рішення.

Одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства^ інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Зв`язаність дискреції адміністративного органу законом (правом) робить можливим здійснення адміністративними судами перевірки рішень (дій), прийнятих адміністративним органом внаслідок реалізації дискреційних повноважень.

Так суду при вирішенні справи в першу чергу необхідно надати юридичну оцінку відповідності проведеної процедури оцінювання та результатів оцінювання за критеріями виставлення балів, встановленими додатком 5 до Порядку №640, що узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постанові від 04.04.2023 року у справі №600/102/22-а, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин

Отже, відповідач не наділений необмеженими повноваженнями щодо безпідставного звільнення державного службовця, враховуючи гарантії, передбачені ст. 43 Конституції України, якою громадянам гарантується захист від незаконного звільнення, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності у 2022 році відносно позивача, як і результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» за 2022 рік, складені безпосереднім керівником стосовно позивача, не містять обґрунтувань фактичної роботи, недоліків та зауважень безпосередньо щодо позивача, які можливо перевірити та оцінити під час розгляду справи по суті.

Позивач щодо посилання скаржника на згоду із завданнями та їх ключовими показниками та не оскаржував їх, зазначає, що за пунктом 8 Порядку № 640 визначено що оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій Б або В, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України Про державну службу.

Таким чином, позивач скористався своїм правом саме оскарження висновку, надавши у встановлені Законом України Про державну службу строки зауваження до балів за виконання завдань 1, 3 та 4 та навів факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданим балам, які Відповідач-1 залучив з додатками до особової справи, про що було повідомлено позивача листом.

Щодо посилання скаржника на низьку самостійність, позивач зазначає, що основними обов`язками позивача є організація та забезпечення виконання завдань, визначених Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, що саме по собі не може вважатися «низькою самостійністю», оскільки долучені матеріали в частині результатів виконання завдань, свідчать про 100% виконання завдань і ключових показників, затверджених 16.02.2022 року в.о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів А.В. Вовнюком.

Також, позивач щодо Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби у 2022 року, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 01.12.2022 року № 632-к в частині, що стосується нього, зазначає, що суб`єкт призначення при проведенні оцінювання не повинен був обмежуватися лише інформацією досягнутого результату державного службовця, наведену у результатах виконання завдань, оскільки, в першу чергу, мав би перевірити її об`єктивність і реальність виконання завдання.

Проте, відповідач обмежився лише загальними формальними твердженнями, доказів того, що виконання завдань передбачало залучення інших осіб та потребувало нагадування і високого рівня контролю з боку Держпродспоживслужби України, відповідач, не надав, що ставить під сумнів дотримання принципів об`єктивного та достовірного, всебічного оцінювання результатів виконання.

Відповідна графа «Обґрунтування» у Додатку 9 до Порядку № 640 має на меті наведення суб`єктом оцінки конкретних аргументів виставленого балу.

Обґрунтування Держпродспоживслужбою України негативної оцінки не відповідає критеріям виставлення балів, встановленим Додатком 5 до Порядку №640 та принципам проведення оцінювання, визначеним пунктом 3 Порядку №640.

Таким чином, суд, дослідивши всі докази, що були надані позивачем, відповідачами, прийняв законне та обґрунтоване рішення, та дійшов висновку, що відповідач-1 провів оцінювання позивача формально, не дослідив всі надані позивачем матеріали оцінювання, що призвело до необґрунтованого оцінювання завдань, що потягло за собою незаконне звільнення.

Також позивач просить стягнути з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів судові витрати.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 15.11.2021 року №650-к «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено з 23.11.2021 року на посаду начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області як такого, що визначений переможцем конкурсу.

Вказана посада належить до посад державної служби категорії «Б».

Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів направлено до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на лист №24.4-4/3141 від 18.02.2022 року, в якому вказано, що до Головних управлінь Держспоживслужби в областях направлено на паперових носіях (за списком) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2022 рік, та затверджені індивідуальні програми професійного розвитку державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2022 рік. Разом з тим, запропоновано ознайомитися та направити належним чином завірені копії завдань та індивідуальні програми, за адресою: АДРЕСА_1 , в термін до 04.03.2022 року.

Зазначений лист був зареєстрований в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за вх. №3540 від 21.02.2022 року.

16.02.2022 року ОСОБА_1 було ознайомлено із завданнями і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2022 рік, а саме: завдання №1: організація ефективної роботи Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області; завдання №2: впровадження цифровізації/діджиталізації процесів та послуг; завдання №3: забезпечення здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про безпечність та якість харчових продуктів та санітарного законодавства при організації харчування у закладах освіти; завдання №4: реалізація державної політики з контролю за цінами та ринкового нагляду.

08.11.2022 року листом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Щодо проведення оцінювання» №24.4-4/17341 від 08.11.2022 року повідомлено Головні управління Держпродспоживслужби в областях та місті Києві та Міжрегіональні головні управління Держпродспоживслужби на державному кордоні про необхідність прибуття в день та час, зазначений у додатку до листа з метою проведення оціночної співбесіди з т. в. о. Голови Держпродспоживслужби. Так, оціночна співбесіда для ОСОБА_1 була запланована на 15.11.2022 року о 10:15 год.

За результатами проведення щорічного оцінювання результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за 2022 рік ОСОБА_1 була виставлена негативна оцінка, середній бал 2,25, що підтверджується результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за 2022 рік, та висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів Держпродспоживслужби, які займають посади державної служби категорії «Б» - начальників головних управлінь Держпродспоживслужби в областях, місті Києві та міжрегіональних управлінь Держпродспоживслужби на державному кордоні, а також державних службовців, на яких покладено виконання обов`язків начальників територіальних органів Держпродспоживслужби, затвердженим наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.12.2022 року №632-к «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2022 році».

Виконання завдання №1 оцінено в 2 бали, завдання №2 оцінено в 3 бали, завдання №3 оцінено в 2 бали, завдання №4 оцінено в 2 бали, середній бал 2,25.

В обґрунтування оцінки зазначено наступне: 2 завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі, робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки; 1, 3, 4 завдання виконані із залученням до їх виконання інших осіб, під час виконання роботи проявляв низьку самостійність, потребував нагадування і високої міри контролю з боку керівництва.

05.12.2022 року позивача було ознайомлено із наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.12.2022 року №632-к «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2022 році» та витягом з додатку 2 до цього наказу, тобто, витягом з висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців територіальних органів Держпродспоживслужби, які займають посади державної служби категорії «Б» - начальників головних управлінь Держпродспоживслужби в областях, місті Києві та міжрегіональних управлінь Держпродспоживслужби на державному кордоні, а також державних службовців, на яких покладено виконання обов`язків начальників територіальних органів Держпродспоживслужби.

Не погодившись із висновком та результатами виконання завдань, 22.11.2022 року позивач звернувся до т. в. о. голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів із зауваженнями щодо результатів оцінювання службової діяльності разом зі звітом про виконання завдань і ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності за 2022 рік начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області Приходька В.І.

Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №24.4-4/19851 від 08.12.2022 року по суті зауважень позивача відповідь не надано, а лише повідомлено останньому про долучення зауважень до особової справи.

Відповідно до частини шостої статті 44 Закону України «Про державну службу», керуючись Положенням про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №667, на підставі наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 01.12.2022 року №632-к «Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2022 році» Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів видано наказ від 02.12.2022 року №638-к «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого позивача з 05.12.2022 року звільнено з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Матеріали справи свідчать, що позивач займався самоосвітою, про що останньому видані відповідні сертифікати від 08.02.2022 року, 17.02.2022 року, має диплом кандидата наук ДК №013730, виданий на підставі рішення Атестаційної колегії від 25.04.2013 року, а також проходив підвищення кваліфікації за загальною короткостроковою програмою (дистанційне навчання у режимі реального часу) «Управління персоналом в державному органі» та загальною професійною (сертифікатною) програмою «Професійне зростання керівника: кроки до досконалості».

Згідно витягу з протоколу №138 засідання комісії перевірки знань з питань охорони праці Дочірнього підприємства «Дніпропетровський навчально-курсовий комбінат «Моноліт» ДПАТ «Будівельна компанія «Укрбуд» від 13.05.2022 року ОСОБА_1 підтверджено знання Законів України «Про охорону праці», «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про об`єкти підвищеної небезпеки», прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів з охорони праці. Результат зазначеної перевірки підтверджено виданим позивачу посвідченням № НОМЕР_1 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону № 889, зазначений закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності та наказу в частині затвердження цього висновку, суд зазначає наступне.

В розумінні статті 1 Закону №889, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 7 Закон № 889, державний службовець має право на оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності.

За положенням пункту 3 частини 1 статті 87 цього Закону, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 63 Закону №889-VIII, з метою забезпечення належного рівня службової дисципліни керівник державної служби зобов`язаний, зокрема, забезпечувати прозорість та об`єктивність під час оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

За приписами статті 44 Закону №889, результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", здійснюється суб`єктом призначення.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Державні службовці, які отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, підлягають преміюванню відповідно до цього Закону.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Керівник державної служби в апараті органу законодавчої та судової влади може проводити оцінювання результатів службової діяльності державних службовців з урахуванням особливостей проходження державної служби в апараті таких органів.

Порядок № 640 визначає процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання). Дія цього Порядку поширюється на державних службовців, які займають посади державної служби категорій А, Б і В (п.1 Порядку № 640).

За положенням п.3 та п. 7 Порядку, оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

За положенням п. 9 Порядку № 640, оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).

Відповідно до п. 36 - 37 Порядку, у разі виконання державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, обов`язків за іншою посадою державної служби (за наявності розпорядчого акта про покладення виконання обов`язків або за розподілом обов`язків) визначення результатів виконання завдань здійснюється з урахуванням положень пункту 8 цього Порядку керівником вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.

Для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, оціночну співбесіду.

У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.

За положенням п. 39 Порядку, оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В, про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі відповідно до абзацу першого пункту 9-1 цього Порядку (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період та визначаються потреби у професійному навчанні (крім випадку, коли державному службовцю виставлено негативну оцінку). Потреби у професійному навчанні визначаються у вигляді професійних компетентностей, які необхідно набути або вдосконалити державному службовцю.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 9 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування. Безпосередній керівник разом з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 5.

Безпосередній керівник забезпечує ознайомлення державного службовця з результатами виконання завдань.

Визначені потреби у професійному навчанні зазначаються державним службовцем в індивідуальній програмі, яка складається відповідно до пункту 12-1 цього Порядку за формою згідно з додатком 8.

Згідно п. 40 Порядку, безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В, за відповідний рік згідно з додатком 9 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

У разі визначення результатів виконання завдань без оціночної співбесіди безпосередній керівник передає службі управління персоналом зазначену форму без відмітки про ознайомлення державного службовця. Державний службовець зобов`язаний ознайомитися з результатами виконання завдань протягом п`яти робочих днів після виходу на роботу.

За положенням п. 41 Порядку, висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В, в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 6 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Відповідно до п. 16 Порядку, висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України Про державну службу.

За положенням п. 47 - 49 Порядку № 640, у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій Б або В, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України Про державну службу.

У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу.

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.

Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.

Аналіз наведених норм Закону № 889 та Порядку № 640 дає підстави для висновку, що оцінювання є комплексним процесом, процедура проведення якого починається з визначення завдань і ключових показників, в подальшому визначення результатів виконання завдань та закінчується затвердженням висновку. Отже, отримані результати оцінювання службової діяльності державного службовця враховуються після завершення всіх етапів з затвердженням висновків за результатів їх проведення. До завершення всіх етапі оцінювання не вважається звершеним.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

Верховний Суд у постанові від 21.04.2021 року у справі №480/4987/19 сформулював правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставлені балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку, який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.08.2021 року у справі №120/78/20-а, від 27.10.2021 року у справі №640/31884/20, від 09.11.2022 року у справі №380/25524/21, від 11 жовтня 2023 року справа № 560/2811/23.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 17 листопада 2021 року у справі № 320/425/21 та від 14 липня 2022 року у справі № 440/99/21, висловлював позицію щодо дискреційності меж суб`єкта оцінювання, яка полягає у тому, що суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині надання оцінки виставлених суб`єктом оцінювання балів та перебирати на себе дискреційні повноваження суб`єкта оцінювання щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, оскільки судом надається виключно юридична оцінка відповідності проведеної процедури оцінювання та її результатів вимогам Порядку № 640.

Тобто, суд не може на власний розсуд визначати бали, які мав отримати державний службовець за виконання того чи іншого завдання, а також наводити власне обґрунтування виставленим балам.

У той же час, адміністративний суд у відповідності до приписів частини другої статті 2 КАС України повинен перевірити та надати юридичну оцінку відповідності проведеної процедури оцінювання та результатів оцінювання з критеріями оцінювання.

Аналогічний правовий підхід наведений у постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 280/6429/19, від 07 серпня 2023 року справа № 540/3929/20, від 20 листопада 2023 року у справі № 640/31884/20.

Таким чином, не заперечуючи наявність у суб`єкта оцінювання дискреційних повноважень щодо застосування критеріїв виставлення балів та обґрунтування виставленої оцінки, колегія суддів уважає, що така дискреція не може бути свавільною, а повинна ґрунтуватися на приписах закону.

До того ж, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Отже, результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік, повинні містити належні та достатні обґрунтування, які б дозволяли встановити дійсні підстави виставлення того чи іншого балу державному службовцю, а не формальне цитування критеріїв виставлення балів або формальне зазначення невиконання (неналежного виконання) поставлених завдань.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26 січня 2023 року у справі № 140/318/21, від 20 листопада 2023 року у справі № 640/31884/20.

Так, згідно із завданнями і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», на 2022 рік, визначеними позивачу, у 2022 році, останній мав виконати наступні завдання.

Завдання №1:

1) організовано роботу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області щодо забезпечення ефективного, результативного і цільового використання бюджетних коштів, ведення бухгалтерського обліку та проведення розрахунків відповідно до взятих бюджетних зобов`язань, в межах кошторисних призначень 2022 року та з урахуванням вимог чинного законодавства. Головним управлінням організовано планово-фінансову роботу, постійно проводиться моніторинг використання бюджетних коштів, надходження коштів спеціального фонду по Головному управлінню та в розрізі підпорядкованих установ. З метою ефективного використання коштів та забезпечення нагальних потреб підпорядкованих установ, оперативно вносяться зміни до кошторисів. Своєчасно подається фінансова, бухгалтерська та податкова звітність. Проведено аналіз використання нерухомого майна та надано пропозиції щодо приватизації майна, яке не використовується;

2) результати проведених планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) до 24.02.2022 року внесено до Інспекційного порталу на 100%. Листом від 01.04.2022 року №1332/0/220-22 Державна регуляторна служба України поінформувала Держпродспоживслужбу про те, що у зв`язку з прийняттям Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та з метою уникнення доступу окупантів до інформації, що міститься на Інспекційному порталі, технічним адміністратором цієї інформаційно-телекомунікаційної системи вільний доступ до неї обмежено з 24.02.2022 року;

3) складено та затверджено План з реалізації заходів контролю та моніторингу впровадження їх результатів на 2022 рік, систему управління ризиками шляхом складання таблиць (матриць) класифікованих та оцінених за критеріями ймовірності виникнення та впливу ризиків, визначених для конкретних функцій чи завдань, із зазначенням заходів контролю, який виконується структурними підрозділами Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області протягом року з аналізом якості його виконання;

4) відповідно до методики класифікації посад державної служби проведено перший (підготовчий) етап класифікації посад державної служби (наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 24.01.2022 року №57-к «Про проведення класифікації посад державної служби в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області»). У подальшому проведення класифікації посад державної служби призупинено, відповідно до повідомлення НАДС від 01.03.2022 року на період дії воєнного стану. Класифікація посад продовжиться після закінчення воєнного стану на території України;

5) проаналізовано та надано пропозиції щодо змін до організаційної структури Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.

Завдання №2:

1) у повному обсязі впроваджено платформу «Звернення громадян». За період дії платформи зареєстровано та опрацьовано 1033 звернення за всіма напрямами діяльності, що складає 100% від загальної кількості зареєстрованих у платформі звернень;

2) протягом звітного періоду організовано забезпечення оформлення вантажів з об`єктами регулювання в Інформаційній системі підтримки проведення інспекційних заходів фітосанітарних управлінь (PHIS) та інформаційному веб порталі «Єдине вікно для міжнародної торгівлі».

Завдання №3:

1) упродовж 2022 року організовано проведення 16 заходів державного контролю щодо застосування постійнодіючих процедур, заснованих на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю в критичних точках (НАССР) у вигляді аудиту. Інформація надається до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щоквартально відповідно до щорічного Звіту про стан виконання довгострокового та щорічного планів державного контролю;

2) з 01.01.2022 року по 24.02.2022 року управлінням державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на виконання доручення Прем`єр-міністра України Дениса Шмигаля від 01.10.2020 року №40286/1/1-20, доручення Офісу Президента України від 22.09.2021 року №43-01/350 здійснено 113 заходів державного нагляду (контролю) у сфері санітарного законодавства (43 заклади дошкільної освіти та 70 закладів загальної середньої освіти), з них у 78 закладах освіти виявлено порушення (24 дошкільні та 54 заклади загальної середньої освіти). Починаючи з 24.02.2022 року по сьогодні заклади освіти працюють за дистанційною формою навчання, відповідно харчування не здійснюється;

3) управлінням державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства в 2022 році здійснено 142 планові заходи державного нагляду (контролю) на підконтрольних об`єктах з урахуванням ступеня ризику та періодичності проведення державного нагляду відповідно до термінів, установлених чинним законодавством. За результатами перевірок винесено 105 розпоряджень про усунення порушень вимог санітарного законодавства щодо планових заходів державного нагляду (контролю) на підконтрольних об`єктах та винесено 19 постанов про адміністративні правопорушення, складених при проведенні планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю), на суму 6987 грн. Здійснено 152 санітарно-епідеміологічні обстеження на підконтрольних об`єктах відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за зверненнями суб`єктів господарювання. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 року №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», на період воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів державного контролю. З питань дотримання вимог безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини організовано проведення 154 позапланових заходів. За результатами заходів державного нагляду (контролю) на усунення виявлених порушень вимог законодавства винесено 20 приписів (4 у сфері ветеринарної медицини, 16 у сфері безпечності харчових продуктів) та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 7 суб`єкта господарювання на загальну суму 66938 грн. З метою попередження загрози для життя та здоров`я людей прийнято 2 рішення про тимчасове припинення виробництва та/або обігу харчових продуктів та/або кормів за порушення законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин на 10 робочих днів 2 операторів ринку. З метою недопущення в обіг харчових продуктів, які становлять загрозу для життя та здоров`я людей та/або тварин, прийнято 4 рішення про вилучення, знищення та відкликання з обігу харчових продуктів та кормів, що не відповідають законодавству про харчові продукти та корми, загальною вагою 46874,0 кг. На виконання «Планів державного моніторингу» організовано відбір 1231 зразка. Плани моніторингу, заплановані на 9 місяців 2022 року, виконані у повному обсязі.

Завдання №4:

1) у зв`язку із введенням Указом Президента №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану в Україні, планові перевірки, що призначено на квітень-серпень, не проводились. Проведено 3 перевірки за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін із 9 запланованих. Організовано проведення 82 позапланових перевірок з цих питань. За їх результатами винесено 69 рішень про застосування фінансово-економічних санкцій на суму 2982769,56 грн, в тому числі штрафи 2137384,56 грн. Складено 20 протоколів про притягнення до адміністративної відповідальності на суму 50150,00 грн. Видано 16 приписів, зокрема щодо повернення споживачам 937168,74 грн. Розглянуто 147 звернень, у 100% випадків надано відповіді. Здійснювався постійний моніторинг цін за програмою «Доступні ліки» - по 5 фармацевтичних мережах, моніторинг цін на продовольчі товари на базі інформації від великих рітейлерів та за даними, що надходили від 19 територіальних підрозділів, моніторинг цін на нафтопродукти за інформацією від територіальних управлінь та структурних підрозділів. Відповідні звіти надавались щоденно, щотижнево та щомісячно;

2) протягом січня/лютого поточного року у сфері ринкового нагляду проведено 17 перевірок характеристик продукції, з них: 9 планових та 8 позапланових перевірок. Усього перевірено продукції на суму 257580,0 грн. У ході перевірок забраковано продукції на суму 38260,0 грн. За результатами перевірок до суб`єктів господарювання застосовано фінансові санкції на суму 561000,0 грн, винесено 49 рішень про обмежувальні (корегувальні) заходи. Згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 року №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», проведення перевірок припинено.

Згідно з результатами виконання завдань, позивач отримав 2,25 балів, тобто негативну оцінку.

Виконання завдань позивача було оцінено наступним чином: завдання №1 2 бали; завдання №2 3 бали; завдання №3 2 бали; завдання №4 2 бали.

В обґрунтування вказаних оцінок зазначено: 2 завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки; 1, 3 та 4 завдання виконані із залученням до їх виконання інших осіб, під час виконання роботи проявляв низьку самостійність, потребував нагадування і високої міри контролю з боку керівництва.

Результати виконання позивачем завдань державного службовця за 2022 рік заповнені начальником т. в. о. Голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, який відповідно до посадової інструкції позивача є одночасно і його безпосереднім керівником.

Досліджуючи результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії Б або В за 2022 рік, вбачається, що оцінка виставлена позивачу без належного її обґрунтування. Суд зазначає, що обов`язок відповідача під час проведення оцінювання полягає у з`ясуванні і перевірці наявності або відсутності конкретних причин, умов та обставин, через які завдання фактично не були виконані чи були виконані державним службовцем з порушенням строків, наведення обґрунтувань виставлення конкретного балу, що останнім, крім встановлення балу у вказаних результатах, не було виконано.

Графа «обґрунтування» результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» ОСОБА_1 за 2022 рік не містить належних обґрунтувань виставлених балів, жодних конкретних зауважень, заперечень, чи спростувань щодо досягнутих позивачем результатів.

Відповідачем не надано до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження обставин щодо виконання позивачем ключових показників завдань, під час яких він: потребував нагадувань та високої міри контролю з боку керівництва; проявляв недостатній рівень самостійності.

Отже, спірний висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності у 2022 році відносно позивача, як і результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» за 2022 рік, складені безпосереднім керівником стосовно позивача, не містять обґрунтувань фактичної роботи, недоліків та зауважень безпосередньо щодо позивача, які можливо перевірити та оцінити під час розгляду справи по суті.

При цьому, при виставленні позивачу середнього балу відповідачем не обґрунтовано цей бал відповідно до критеріїв, передбачених Порядком № 640.

Критерії оцінювання не можуть підміняти обов`язок суб`єкта оцінювання навести відповідні обґрунтування щодо виставлених державному службовцю балів, адже не є тотожними поняттями. Так, критерії - це загальні норми та вимоги, за наявності яких завдання уважається виконаним/частково виконаним/не виконаним, а обґрунтування балів - це фактичні обставини, які суб`єкт оцінювання повинен навести на підтвердження виставлення конкретного балу.

У даному випадку, необхідність належного обґрунтування виставлених державному службовцю балів за результатами оцінювання службової діяльності передбачена наслідками, які може потягнути за собою недостатня їх кількість. Тут йдеться про те, що державний службовець підлягає безумовному звільненню у разі отримання негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

У постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 480/4987/19 Верховний Суд сформував правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставленні балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку, який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку.

Таким чином у вимірі вищеописаних обставин висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності позивача не можна вважати обґрунтованим, адже відповідач застосував формальний підхід щодо наведення обґрунтування виставлених балів по кожному із завдань, обмежившись лише зазначенням про формальне виконання завдань, відсутність деталізованої інформації та не зазначення особистого залучення керівника в роботу над завданням.

Зазначене свідчать, що у даному випадку оцінювання та затвердження висновку за результатами цього оцінювання проведено з порушенням Закону № 889, Порядком № 640, та без належного обґрунтування.

Колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що вказана у висновку негативна оцінка жодним чином не обґрунтована та не доведена окремо по кожному завданню відповідачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, зокрема, стосовного того, що завдання виконані із залученням до їх виконання інших осіб, під час виконання роботи проявляв низьку самостійність, потребував нагадування і високої міри контролю з боку керівництва.

Таким чином, відповідач провів оцінювання позивача формально, не дослідив всі надані позивачем матеріали оцінювання, що призвело до необґрунтованого оцінювання завдань.

Зважаючи на те, що позивача звільнено на підставі протиправного висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця - позивача, то, відповідно, наказ Держпродспоживслужби від 01.12.2022 року №632-К в частині затвердження Висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , та наказ від 02.12.2022 року №638-К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, є також протиправними і підлягають скасуванню.

За положенням статті 235 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, приписами статті 235 КЗпП України на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулось незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту прав, ніж зазначений в частині першій статті 235 КЗпП України, а отже, установивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Відтак, позивач підлягає поновленню на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.

Щодо рішення суду в частинні стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.12.2022 року по 10.07.2023 року в сумі 374351 грн. 04 коп. (сума вказана без урахування податків та зборів) ,суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника з роботи (абзац 3 пункту 2 Порядку № 100). Працівникам, які пропрацювали менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (пункт 8 розділу IV Порядку № 100).

Водночас за приписами пункту 8 Порядку № 100 визначено, що середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки №84 від 19.06.2023 року, виданої Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням (жовтень-листопад 2022 року) складав 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п`ять) грн 12 коп.

Період вимушеного прогулу з 06.12.2022 року - 10.07.2023 року (з наступного дня звільнення по день ухвалення рішення) становить 155 робочих днів .

Отже, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на його користь, становить 267 393,60 грн. (1725,12 *155).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд неправильно визначив середній заробіток, оскільки не врахував кількість саме робочих днів вимушеного прогулу, що обумовлює зміну рішення в цій частині.

Щодо стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 13 000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).

За частиною 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин 1 та 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України , кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження складу та розміру витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Звертає увагу, що відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18).

Також, суд зазначає витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Така позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного Суду, наприклад від 01.09.2021 року у справі №178/1522/18, від 10.11.2021 року у справі №329/766/18, від 23.12.2021 року у справі № 923/560/17, від 28.09.2021 року у справі №160/12268/19, від 04 грудня 2023 року справа №420/329/21.

Як вбачається зі змісту заяви позивач просив стягнути з відповідача суму витрат на правничу допомогу у сумі 40000 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано: ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №116933; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2397 від 14.11.2011 року; договір (угода) про надання професійної правової допомоги від 06.12.2022 року; додаток №1 від 12.12.2022 року до договору (угоди) про надання професійної правової допомоги від 06.12.2022 року; акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 16.06.2023 року довідка про сплату адвокатських послуг від 16.06.2023 року у розмірі 40000,00 грн.

Згідно умов Договору клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги клієнту та/або підзахисному.

Відповідно до п. 3.2 Договору розмір, порядок обчислення (фіксований, погодинний тощо) та порядок сплати гонорару адвоката за виконання доручення клієнта узгоджується сторонами та визначається у додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 16.06.2023 року адвокат передав, а клієнт прийняв надану професійну правничу допомогу в обсязі, кількості та вартістю, а саме: проведення усних консультацій та затвердження правової позиції у справі 3 год, 6000,00 грн, без ПДВ; підготовка позовної заяви 4 год, 8000,00 грн, без ПДВ; підготовка відповіді на відзив 3 год, 6000,00 грн, без ПДВ; підготовка пояснень по справі 2 год, 4000,00 грн, без ПДВ; підготовка заяви про уточнення позовних вимог 2 год, 4000 грн, без ПДВ; ознайомлення з матеріалами справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді 1 год, 2000,00 грн, без ПДВ; участь у судових засіданнях 28.02.2023 року, 21.03.2023 року, 24.04.2023 року, 25.06.2023 року, 09.06.2023 року всього 5 год, всього 10000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у цьому випадку має бути зменшений з 40000,00 грн до 26000,00 грн.

Так, суд враховує, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених, зокрема, у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3098/20, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених витрат, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 911/2681/19 висновується, що такий вид правничої допомоги, як зустріч та обговорення напрямків посилення правової позиції, не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат. У постанові Верховного Суду від 11 червня 2018 року у справі № 923/567/17 колегією суддів надано оцінку змісту відзиву на касаційну скаргу й кількість сторінок і зменшено заявлений розмір витрат на підготовку відзиву на касаційну скаргу, мотивуючи тим, що із шести сторінок відзиву саме обґрунтування становить лише чотири сторінки.

Колегія суддів зазначає, що взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду заявником документів, їх значення для спору, заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу визначених позивачем 40000 грн. так і судом першої інстанції 26000 грн. не є співмірним із складністю справи; виконаними представником роботами (наданими послугами); часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих послуг та виконаних робіт в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, а тому суд уважає підтвердженими витрати позивачки на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн, які підлягають стягненню солідарно з відповідачів.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції частково неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку в частині визначення суми середнього заробітку та судових витрат, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування висновку, визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - змінити.

В абзаці шостому резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 змінити цифри та слова « 374351 (триста сімдесят чотири тисячі триста п`ятдесят одна) грн. 04 коп.» цифрами та словами « 267 393 (двісті шістдесят сім тисяч триста дев`яносто три) 60 коп.».

В абзаці восьмому та дев`ятому резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 в адміністративній справі №160/20115/22 змінити цифри та слова « 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.» цифрами та словами « 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.».

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 року в адміністративній справі №160/20115/22 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 20 листопада 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 28 грудня 2023 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Т.І. Ясенова

суддя І.В. Юрко