Справа № 500/6026/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6026/23

28 грудня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога Фуд» до Тернопільської митниці Держмитслужби, у якій позивач просить суд визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000066/2 від 31.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.08.2023, з метою митного оформлення ввезеної на територію України продукції, а саме: товар №1: консервовані гриби мариновані, з додаванням оцту чи оцетової кислоти, в скляних банках: опеньки (Nameko) мариновані, вагою нетто 500г (580мл)/ маса основного продукту 320г-784 упаковок по 12 штук в упаковці; грибне асорті (грузді, опеньки, маслюки) мариноване (mixed mushroom) вагою нетто 500г (580мл)/маса основного продукту 320г-816 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: DREAM VALLEY; маслюки (suillus) мариновані, вагою нетто 1480г (1700мл)/маса основного продукту 930г-37 упаковок по 6 штук в упаковці. Торговельна марка: ДОЛИНА ЖЕЛАНИЙ. Чиста вага нетто 9928,56кг. Товар не містить ГМО. Країни виробництва Китай. Виробник DALIAN KAIFUKONG FOODS CO, LTD; товар 2: консервовані гриби без додавання оцту чи оцтової кислоти, в скляних банках: грибне асорті (грузді, опеньки, маслюки) в розсолі (mixed mushroom) вагою нетто 500г (580мл)/маса основного продукту 320г-420 упаковок по 12 штук в упаковці. Чиста вага нетто 2520,00кг. Товар не містить ГМО. Торговельна марка: DREAM VALLEY. Виробник DALIAN KAIFUKONG FOODS CO., LTD. Країна виробництва Китай, - уповноваженим представником позивача подано електронну митну декларацію №23UA25U0 від 30.08.2023з вартістю товару згідно рахунку: опеньки мариновані 580мл*12 банок/кор. - 2,96 дол. США/коробку; гриби мариновані мікс 580мл*12 банок/кор. - 2,96 дол. США/коробку; гриби мікс у розсолі 580мл*12 банок/кор. - 2,6 дол. США/коробку; мариновані маслюки 1700мл*6 банок/кор. - 4,0 дол. США/коробку.

Позивач вказує, що після консультацій між декларантом та митним органом, відповідачем прийнято оскаржене рішення №UA403000/2023/000066/2 від 31.08.2023, яким скориговано митну вартість товару за резервним методом визначення вартості згідно із статтею 64 Митного кодексу України на рівні: товар №1 - 1,758дол. США /кг; товар №2 - 1,60дол. США/кг, з підстав:

декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості товару;

не подано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарі;

АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ105-2, 106-2,117-2. У митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості імпортованого товару, оскільки митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митним органом товарів є вищою;

до митного оформлення подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022, однак декларантом до митного оформлення не подано інструкції замовника, які передбачено пунктом 2.1. Договору;

рахунки № від 26.07.2023 та № від 31.07.2023 не містять всіх відомостей щодо вартості перевезення імпортованого товару;

згідно Договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 та у відповідності до залізничної накладної (СМГС) від 15.08.2023 №, до перевезення вантажу залучено третіх осіб, однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, які містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника;

експортна декларація країни відправлення №00200513 без відміток уповноваженого органу;

наданий прайс-лист від 21.03.2023 адресовано виключно позивачу і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах FOB DALIAN, що обмежує конкурентність та коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців;

заявлена митна вартість товару є нижчою, ніж вартість товарів раніше ввезених на територію України.

Позивач з таким рішенням суб`єкта владних повноважень не погоджується, вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 21.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

04.10.2023, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що на виконання зовнішньоекономічного договору продажу і поставки товару №PF/DKF001 від 03.03.2023, укладеного між компанією «DALIAN KAIFULONG FOODS CO.,LTD.» (Китай) та TOB «ПЕРЕМОГА ФУД» (Україна), згідно із рахунком-проформою №KFLEU-2301 від 23.03.2023, рахунком-фактурою (інвойс) №KFL2023IE03 від 30.05.2023, позивачем 30.08.2023 на митну територію України ввезено товари, а саме: опеньки мариновані, гриби мариновані, гриби мікс у розсолі, мариновані маслюки. Агентом з митного оформлення подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №23UA25U0.

Відповідач вказує, що під час здійснення митного контролю за поданою митною декларацією митницею опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання яких виявлено, невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості товару, визначеної за основним методом. У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, митним органом прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару. При цьому, відповідачем зазначено, що джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні оскарженого рішення про коригування митної вартості використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено товар №1 за ЕМД від 02.06.2023 UA500500/2023/018962 на рівні 1,758 дл. США/кг, товар №2 за ЕМД від 07.07.2023 №UA403030/2023/17105 на рівні 1,6 дол. США/кг

Тернопільська митниця Держмитслужби вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, є законною та обґрунтованою та не підлягає скасуванню (арк. справи 73-85).

Інших заяв по суті спору на адресу суду не надходило.

Суд ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд даної судової справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога-Фуд», зареєстровано як юридичну особу з основним видом економічної діяльності « 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля», що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 8).

На виконання зовнішньоекономічного договору продажу і поставки товару №PF/DKF001 від 03.03.2023, укладеного між компанією «DALIAN KAIFULONG FOODS CO.,LTD.» (Китай) та TOB «ПЕРЕМОГА ФУД» (Україна), (арк. справи 58-59), згідно із рахунком-проформою №KFLEU-2301 від 23.03.2023 (арк. справи 17, 18), рахунком-фактурою (інвойс) №KFL2023IE03 від 30.05.2023 (арк. справи 21, 22), прайс-листа від 10.03.2023 (арк. справи 23, 24), пакувального листа від 30.05.2023 (арк. справи 25) позивачем на митну територію України ввезено товари, а саме:

товар №1: консервовані гриби мариновані, з додаванням оцту чи оцетової кислоти, в скляних банках: опеньки (Nameko) мариновані, вагою нетто 500г (580мл)/ маса основного продукту 320г-784 упаковок по 12 штук в упаковці; грибне асорті (грузді, опеньки, маслюки) мариноване (mixed mushroom) вагою нетто 500г (580мл)/маса основного продукту 320г-816 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: DREAM VALLEY; маслюки (suillus) мариновані, вагою нетто 1480г (1700мл)/маса основного продукту 930г-37 упаковок по 6 штук в упаковці. Торговельна марка: ДОЛИНА ЖЕЛАНИЙ. Чиста вага нетто 9928,56кг. Товар не містить ГМО. Країни виробництва Китай. Виробник DALIAN KAIFUKONG FOODS CO, LTD;

товар 2: консервовані гриби без додавання оцту чи оцтової кислоти, в скляних банках: грибне асорті (грузді, опеньки, маслюки) в розсолі (mixed mushroom) вагою нетто 500г (580мл)/маса основного продукту 320г-420 упаковок по 12 штук в упаковці. Чиста вага нетто 2520,00кг. Товар не містить ГМО. Торговельна марка: DREAM VALLEY. Виробник DALIAN KAIFUKONG FOODS CO., LTD. Країна виробництва Китай.

30.08.2023, уповноваженим представником позивача подано електронну митну декларацію №23UA25U0 від 30.08.2023 (арк. справи 79) із вартістю поставленого товару згідно рахунків: опеньки мариновані 580мл*12 банок/кор. - 2,96 дол. США/коробку; гриби мариновані мікс 580мл*12 банок/кор. - 2,96 дол. США/коробку; гриби мікс у розсолі 580мл*12 банок/кор. - 2,6 дол. США/коробку; мариновані маслюки 1700мл*6 банок/кор. - 4,0 дол. США/коробку.

Як слідує з матеріалів судової справи та з інформації, що міститься в графі 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення подано наступні документи:

сертифікат якості №б/н від 30.05.2023;

пакувальний лист №б/н від 30.05.2023;

рахунок-проформа №KFLEU-2301 від 23.03.2023;

рахунок-фактура (інвойс) №KFL2023IE03 від 30.05.2023;

коносамент №227650342 від 03.06.2023;

накладна УМВС № від 15.08.2023;

супровідний документ ТІ №23PL322080NS62M9G7 від 08.08.2023;

міжнародний санітарний сертифікат №223N5001 від 29.05.2023;

сертифікат про походження товару №С70005 від 07.06.2023;

банківський платіжний документ, що стосується товару №б/н від 30.03.2023;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 26.07.2023;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 31.07.2023;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2387від 22.08.2023;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 10.05.2023;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №PF/DKF001 від 03.03.2023;

договір про надання послуг митного брокера №1310 від 13.10.2022;

договір (контракт) про перевезення №UА00251386 від 12.08.2022;

заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів №б/н від 30.05.2023;

інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №10348953 від 23.08.2023;

інші некласифіковані документи - сертифікат №223М5002 від 29.05.2023;

інші некласифіковані документи - декларація виробника №б/н від 30.05.2023;

інші некласифіковані документи - етикетка №б/н від 29.08.2023;

копія митної декларації країни відправлення №00200513 від 01.06.2023.

Відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, АСМО «Інспектор» було згенеровано форми митного контролю « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

Митний орган направив декларанту електронним повідомленням вимогу про надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково надано відповідачу:

банківський платіжний документ, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг№б/н від 02.08.2023;

знімок екрану з веб-сайту Maersk № б/н від 31.08.2023;

бухгалтерський документ, що підтверджує вартість товару №ПК300000465 від 16.08.2023.

Інших документів декларантом додатково не було надано.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000066/2 від 31.08.2023, у гр. 33 якого зазначено:

«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за основним методом визначення митної вартості у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару:

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ 105-2, 106-2, 117-2. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою. Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

За результатами опрацювання документів встановлено наступне:

Відповідно до положень Інкотермс-2010, термін FOB (... named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 ст. 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включені до ціни, що була фактично сплачена або підляже сплаті, зокрема:- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;- витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої ст. 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактур (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавці договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомо, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка. Згідно договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 №UA00251386 між Maersk A/S, Данія та ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД» передбачено:

предметом даного Договору є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів Замовника та/ або клієнтів Замовника» (п. 1 );

перевізник приймає на себе зобов`язання здійснити перевезення Вантажів відповідно до інструкцій Замовника. Під інструкціями Замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану Замовником Перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій чи електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення он-лайн форм Перевізника (п 2.1);

плата (фрахт) та інші належні ставки і збори за перевезення вантажів по кожному конкретному перевезенню фіксуються у відповідних рахунках Перевізника, (п 2.2.);

перевізник організовує: - морське транспортування контейнерів на замовлення Замовника або іншої особи на користь Замовника;- вивантаження завантажених вантажем Замовника контейнерів з вантажівок;- перевантаження контейнерів із судна на судно в порту (портах) перевантаження; - розвантаження контейнерів з останнього судна в порту призначення;- наземне транспортування контейнерів підрядниками Перевізника до кінцевого до кінцевого пункту призначення.(п.3.1).

якщо інше спеціально не передбачено письмовою згодою Перевізника або окремою угодою сторін.

Інструкції Замовника, до митного оформлення не подано. Рахунки № від 26.07.2023 та від 31.07.2023 № не містять всіх відомостей щодо згаданих складових.

Згідно договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 №UA00251386 та у відповідності до залізничної накладної (СМГС) від 15.08.2023 №, до перевезення вантажу залучено третіх осіб, однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника.

Експортна декларація країни відправлення №00200513 без відміток уповноваженого органу.

Також, наданий прас-лист від 21.03.2023 адресовано виключно ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД» і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки FOB, DALIAN що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прас-листом для необмеженого кола покупців.

Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо знаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено товар №1 за ЕМД від 02.06.2023 UA500500/2023/018962 на рівні 1,758 дол. США/кг, товар №2 за ЕМД від 07.07.2023 №UA403030/2023/17105 на рівні 1,6 дол. США/кг» (арк. справи 9-11).

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що єдиною підставою для коригування митної вартості товару за резервним методом згідно оскарженого рішення є виключно є вища вартість аналогічного товару, щодо поставок які оформлено в попередніх періодах.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Вартість придбаного позивачем у компанії «DALIAN KAIFULONG FOODS CO., LTD» товару підтверджуються: зовнішньоекономічним контрактом №PF/DKF001 від 03.03.2023, рахунок-проформа №KFLEU-2301 від 23.03.2023, коносаментом №227650342 від 03.06.2023, інвойсом № KFL2023IE03 від 30.05.2023, прайс-листом б/н від 10.03.2023, пакувальним листом б/н від 30.05.2023, сертифікатом про відсутність ГМО від 30.05.2023, сертифікатом якості №б/н від 30.05.2023, декларацією виробника від 30.05.2023, сертифікатом про походження товару №С70005 від 07.06.2023, сертифікатом здоров`я №223N5002 від 29.05.2023, санітарним сертифікатом №223N5001 від 29.05.2023, митною декларацією країни відправлення №00200513 від 01.06.2023, договором №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022, довідкою про вартість морського перевезення №2387 від 22.08.2023, рахунками, що підтверджують вартість перевезення вантажу № від 26.07.2023 та № від 31.07.2023, платіжним документом свіфт від 02.08.2023 про оплату транспортних послуг; накладною СМГС № від 15.08.2023, платіжним документом свіфт від 30.03.2023.

Підставами для сумніву митного органу щодо заявленої позивачем митної вартості товару, ввезеного згідно з МД №23UA25U0 від 30.08.2023 було те, що заявлена митна вартість товару є нижчою, ніж вартість подібних товарів раніше ввезених на територію України, а також існування розбіжностей у товаросупровідних документах, а саме:

- до митного оформлення подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022, однак декларантом до митного оформлення не подано інструкції замовника, які передбачено пунктом 2.1. Договору;

- рахунки № від 26.07.2023 та № від 31.07.2023 не містять всіх відомостей щодо вартості перевезення імпортованого товару;

- згідно Договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 та у відповідності до залізничної накладної (СМГС) від 15.08.2023 №, до перевезення вантажу залучено третіх осіб, однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, які містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника;

- експортна декларація країни відправлення №00200513 без відміток уповноваженого органу;

- наданий прайс-лист від 21.03.2023 адресовано виключно позивачу і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах FOB DALIAN, що обмежує конкурентність та коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців.

Суд із такими доводами відповідача не погоджується з таких підстав.

Так, дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, з їх змісту можна встановити відправника товару, отримувача товару; ціну товару, умови поставки, ідентифікувати сам товар за якісними та кількісними характеристиками, країну походження останнього, а також транспортування товару до кінцевої точки з врахування перевантаження, а на день митного оформлення позивачем оплачено послуги перевезення в повному обсязі, а саме: 2776,65 дол. США, що включає: 877,0 дол. США - вартість морського перевезення; 299,65 дол. США - вартість навантажувальних робіт в порту; 1600,0 дол. США - вартість залізничного перевезення з порту GDANSK до залізничної станції Тернопіль ЗКТ).

Щодо витрат на транспортування, контролюючому органу подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022, рахунки № від 26.07.2023 та № від 31.07.2023, лист №2387 від 22.08.2023, накладна СМГС № від 15.08.2023, платіжний документ свіфт від 02.08.2023.

Так зокрема, зі змісту довідки №2387 від 22.08.2023 слідує, що імпортований товар в контейнері MSKU7334279 по коносаменту №227650342 рухався таким шляхом: порт, DALIAN, Китай - порт Гданськ, Польща - залізницею до станції Тернопіль ЗКТ. При цьому, вартість морського перевезення - 877,00 дол. США, вартість залізничного перевезення з порту GDANSK до залізничної станції Тернопіль ЗКТ - 1600,00 дол. США. Вартість цих послуг розраховано перевізником та виставлено рахунок № від 31.07.2023 на загальну суму 2477,00 дол. США.

Вартість навантажувальних робіт в порту склала 299,65 дол. США., на цю суму перевізником виставлено рахунок № від 26.07.2023.

Як слідує з матеріалів справи, понесені витрати на транспортування оплачено позивачем 02.08.2023, а докази підтвердження такої оплати надавались митному органу, про що вказано, зокрема, у картці відмови №UA403070/2023/000238.

Крім цього, пунктом 3.1. Договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів №UA00251386 від 12.08.2022 обумовлено, що перевізник організовує наземне транспортування контейнерів підрядниками перевізника до кінцевого пункту призначення.

Пунктом 6.1.1. вказаного договору передбачено, що сторона, яка залучила третю особу до виконання своїх зобов`язань, несе перед іншою стороною договору відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цією третьою особою як за власні дії.

Таким чином, господарські відносини перевізника із залученими ним третіми особами, порядок їх взаємодії та розрахунки між ними, в т.ч. надання та оформлення відповідних документів, які містять відомості про вартість перевезення та рахунки про оплату за надані послуги, - є комерційними документами таких контрагентів в межах їх господарської діяльності, а тому їх відсутність чи ненадання декларантом до митного оформлення, на переконання суду, не може впливати на визначення митної вартості імпортованого позивачем товару.

Також, пунктом 2.1 Договору на перевезення передбачено, що під інструкціями замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану замовником перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій чи електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення он-лайн форм перевізника. Однак, зважаючи на те, що фактичне перевезення товару відбулось, то інформація, яку містять інструкції замовника не матиме визначального впливу на вартість перевезення вантажу та не є підставою для коригування заявленої митної вартості товару, зокрема, зважаючи на те, що такі послуги оплачено позивачем у повному обсязі із наданням необхідних підтверджуючих документів.

Щодо коригування митної вартості товару з підстав того, що рахунки № від 26.07.2023 та № від 31.07.2023 не містять всіх відомостей щодо вартості перевезення імпортованого товару, то суд враховує, що в рахунку № НОМЕР_1 від 26.07.2023 на загальну суму 299,65 дол. США визначено опис послуг, а саме: необхідний захист контейнера - 20,00 дол. США; комісія за документацію - 55,73дол.США; - служба обробки терміналів - 223,72 дол. США.

В рахунку № від 31.07.2023 на загальну суму 2477,00 дол. США визначено опис послуг та їх вартість, а саме: основний морський вантаж - 707,00 дол. США; плата за екологічне паливо - 147,00 дол. США; внутрішні наземні перевезення - 1600,00 дол. США; - низький вміст сірки - 23,00 дол. США.

Таким чином, вартість наданих транспортно-експедиційних послуг підтверджено в повному обсязі, а надані підтверджуючі документи не містять розбіжностей чи неточностей.

Щодо покликань відповідача на те, що подана до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №0908/0513 не містить відміток митного органу країни відправлення, то суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення.

Відповідно до стандартного правила 3.11 розділу 3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.201 1) зміст декларації на товари визначається митною службою. Письмова форма декларації на товари повинна відповідати типовій формі ООН.

Згідно розділу V Додатку до рекомендації №1 «Формуляр- зразок Організації Об`єднаних Націй для зовнішньоторговельних документів. Керівні принципи для застосування» (2001) до сектору офіційного контролю відносяться документи, що необхідні для контролю товарів у межах зовнішньоторгових операцій, який здійснюється різними офіційними органами в країнах експорту, імпорту, транзиту. Здійснення контролю є необхідними у цілях, які можуть бути згруповані наступним чином, зокрема, стягнення мит та податків, забезпечення надходжень (експортна декларація товарів, єдині адміністративні документи, вантажна декларація, та інші).

При цьому, до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено.

Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно за наступними умовами:

документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті зі ці товари;

за умови її наявності.

Таким чином, законом встановлено, що митна декларація країни відправлення є додатковим документом, який надається за наявністю розбіжностей та наданий декларантом виключно за її наявності.

Так, пред`явлена до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №00200513 оформлена в країні експорту згідно встановленого зразка з обов`язковими реквізитами, пройшла необхідні перевірки, та підтверджує правильність заявленої декларантом митної вартості товару.

Щодо покликань контролюючого органу на те, що прайс-лист від 21.03.2023 адресовано виключно позивачу і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах FOB DALIAN, що обмежує конкурентність та коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців, то суд зазначає, що прайс-лист це не основний документ, визначений вимогами частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, та являє за своєю суттю довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. При цьому, жодний нормативний акт, в тому числі міжнародний, не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, що дає підстави для висновку про те, що прайс- лист є документом довільної форми, а тому у митного органу відсутні підстави вказувати на ту чи іншу неповноту його відомостей як доказ недостовірності визначення митної вартості ввезеного товару.

Аналогічну правову позицію зазначено Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі №810/690/17.

Суд враховує, що інформація яка міститься у прайс-листі відповідає документам, які надано позивачем до митного оформлення, а саме: рахунок-проформа №KFLEU-2301 від 23.03.2023, інвойс №KFL2023IE03 від 30.05.2023; експортна митна декларація країни відправлення №00200513, а тому ціни, вказані у прайс-листі продавця є актуальними на час здійснення замовлення покупцем щодо поставки партії оцінюваного товару.

Крім того, як встановлено судом, разом з митною декларацією додатково були надані і інші документи, що стосуються товару та його якості: сертифікат якості; сертифікат про походження товару; інші некласифіковані документи, копія митної декларації країни відправлення.

При розгляді справи суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення, ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Щодо єдиних мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі №810/3295/17, від 23.11.2022 у справі №810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Наведені обставини, встановлені у цій справі, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зауважив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО Інспектор та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України, не зазначив щодо якого з двох товарів стосується коригування митної вартості.

Слід відмітити, що спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий правовий висновок зроблений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постановах від 05.07.2022 у справі № 804/150/16 та від 30.06.2022 у справі №280/1824/19. Суд вважає його релевантним з обставинами даної справи та враховує під час вирішення спору.

З огляду на що, суд вважає, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості. Твердження декларанта про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Неподання декларантом документів, які передбачені частиною другою статті 53 МК України може викликати в митного органу обґрунтований сумнів, який обов`язково повинен випливати із обставин, які, передбачені частиною третьою статті 53 цього Кодексу. Це означає, що в кожному конкретному випадку виникненню сумніву передує встановлення таких обставин. Для підтвердження (спростування) обставин митний орган вправі витребувати в декларанта конкретний документ (документи). В свою чергу, декларант повинен чітко усвідомлювати, яку обставину він повинен усунути, це дасть змогу останньому найбільш точно виконати вимогу митного органу. Абстрактний перелік документів, які повинен надати декларант, з однієї сторони, свідчить про те, що митний орган не встановив обставин, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України та обґрунтований сумнів у нього не виник. З іншої сторони, це свідчить про те, що декларант ніколи не зможе спростувати сумніви в митного органу, тільки тому, що вони відсутні. Не встановлення вказаних обставин, відсутність обґрунтованого сумніву не дає право витребувати документи, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, а в подальшому приймати рішення про коригування митної вартості товару.

Висновки суду у даній справі узгоджуються із правозастосовною практикою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеною в постановах: від 16.08.2022 у справі №240/10401/19, від 11.08.2022 у справі №826/7843/16, від 05.08.2022 у справі №160/8370/18, від 26.07.2022 у справі №815/2656/17.

Таким чином, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000066/2 від 31.08.2023, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2712,39грн, що підтверджується платіжною інструкцією №53 від 15.09.2023 (арк. справи 7).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, та на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь позивача понесених витрати пов`язаних з перекладом документів у розмірі 2320,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

При цьому частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на залучення перекладача підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд встановлює розмір витрат на залучення перекладача на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Витрати на залучення перекладача мають бути документально підтверджені та доведені договором, рахунками, платіжним документом про оплату таких послуг тощо.

Суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19, які полягають у такому.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, позивач на понесення витрат на послуги з перекладу надав довідку Бюро перекладів «асТра» б/н від 14.09.2023, ТОВ «Перемога «Фуд» (замовник) оплатив перекладачу 2320,00грн за переклад «документів» (арк. справи 63).

Проте, зі змісту вказаних документів неможливо встановити, які саме документи підлягали перекладу, обсяг послуг перекладу та зв`язок таких послуг із цією справою, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат, пов`язаних з перекладом документів в сумі 23200,00грн з відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем не подано жодних доказів понесення таких витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА403000/2023/000066/2 від 31 серпня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" судовий збір у розмірі 2712 (дві тисячі сімсот дванадцять) гривень 39 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" (місцезнаходження: вул. Дмитрівська, 44А, пов.6, кім.11, м. Київ, 01054, );

відповідач: - Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46004, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.