Справа № 140/30946/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/30946/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Служби безпеки України (далі СБУ, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення розслідування нещасного випадку за результатами розгляду рапорту полковника від 15.08.2023, у відповідності до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися із військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 22.11.2021 №392, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за №44/37380; зобов`язання провести розслідування нещасного випадку за рапортом полковника від 15.08.2023, за результатами проведення якого прийняти рішення у відповідності до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися із військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого наказом Центрального управління СБУ від 22.11.2021 №392, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.01.2022 за №44/37380.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є колишнім співробітником ГУ ВКР ДКР СБУ та в період з 01.11.2014. по 06.12.2014 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності та територіальної цілісності України в районах проведення бойових дій, а саме в м. Дебальцеве (Донецька область) та нп. Ольховатка (м. Єнакієве, Донецька область).

ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи бойові завдання в районі н.п. Ольховатка (м. Єнакієве, Донецька область) в період з 09 год 50 хв по 11 год 00 хв отримав травмування мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму ,струс головного мозку, акубаротравму, забій хребта та забій обох плечових суглобів, внаслідок ударної хвилі вибуху випущеного ворожого боєприпаса з ракетної системи залпового вогню БМ-21 командного пункту військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку з отриманими травмами ОСОБА_1 перебував на лікуванні у польовому медичному пункті військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується актом службового розслідування вказаної військової частини від 16.11.2014 та довідкою військової частини про обставини №176 від 04.12.2023.

Для проведення службового розслідування нещасного випадку, позивач 15.08.2023 подав рапорт до Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України. Однак, листом №17/16562нш від 21.08.2023 отримав відмову, мотивовану тим, що згідно з пунктом 9 розділу І Порядку розслідування і ведення обліку нещасних випадків, що сталися із військовослужбовцями Служби безпеки України (далі Порядок №392) строк давності для розслідування нещасного випадку пропущено.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов представник відповідача з позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджується та просить відмовити в задоволені позову з огляду на наступне. Розслідування нещасного випадку проводиться згідно вимог Порядку №392. Вказує, що, відповідно до розділу ІІ вказаного Порядку, про нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив (свідок), негайно повідомляє безпосереднього чи прямого начальника потерпілого та керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках також керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), та вживає заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Зазначає, що нещасний випадок про який своєчасно не повідомили безпосереднього начальника потерпілого та керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках також керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується згідно з вимогами цього Порядку, з урахуванням вимог пункту 9 розділу І Порядку. Розслідування проводиться протягом місяця з дати підписання наказу про призначення розслідування. Крім того, строк позовної давності для розслідування нещасних випадків становить три роки з дати його настання, а у разі встановлення факту нещасного випадку за рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати його настання.

Представник відповідача вказує, що на момент настання події діяв Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України, затверджений наказом Служби безпеки України від 12.12.2022 №443 (далі Порядок №443), відповідно до пункту 2.8. якого нещасний випадок, про який своєчасно не повідомили начальника потерпілого чи начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок, незалежно від терміну, коли він стався, або внаслідок якого втрата непрацездатності настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження письмового повідомлення від потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Таким чином, оскільки розслідування нещасного випадку відноситься до процесуально-нормативних актів, то застосуванню підлягає нормативно-правовий акт чинний на момент застосування цих норм.

Вказує, що згідно з інформацією наданою у листі №25/1455 від 25.10.2023 Центром охорони праці і пожежнотехнічного нагляду Служби безпеки України (далі ЦО і ПН СБУ) відсутні документи, копії документів, які стосуються нещасного випадку грудня 2014 року.

Таким чином, оскільки у період з 2014 по 2023 роки ОСОБА_1 не звертався до ЦОП і ПН СБУ з рапортами, а звернувся лише 15.08.2023, то строк звернення вважається пропущеним.

З врахуванням наведеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

27.11.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погодився з твердженнями представника відповідача, викладеними у відзиву на позовну заяву з огляду на наступне. Вказує, що відсутність негайного повідомлення про нещасний випадок з боку потерпілого не є категоричною підставою для не проведення розслідування у разі надходження відповідного рішення має бути проведено. Крім того зазначає, що звертався до Луцького міськрайонного суду Волинської області для встановлення юридичного факту отримання поранення, однак йому було відмовлено у відкритті провадження. Позивач вказує, що сам факт отримання поранення підтверджується актом службового розслідування Військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2014 та довідкою про обставини травми Військової частини НОМЕР_1 №176 від 04.12.2014, що в свою чергу є доказом для проведення службової перевірки СБУ, так як фактично службову перевірку було проведено керівництвом військової частини, де позивач був прикомандирований. З огляду на дані обставини просить позов задовольнити в повному обсязі.

У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача підтримав свою позицію викладену у відзиві на позовну заяву та крім того зазначив, що твердження позивача про те, що відсутність негайного (вчасного) повідомлення про нещасний випадок з боку потерпілого не є категоричною підставою для не проведення розслідування є безпідставним та необґрунтованим. Вказує, що Порядок №392 встановлює строк давності для розслідування нещасного випадку три роки з дати його настання. При цьому зазначає, що норма не передбачає винятків залежно від підстави ініціювання розслідування, тому вказане обмеження строку для проведення розслідування нещасного випадку є абсолютним та не залежить від будь-яких обставин. З урахуванням наведеного просив у задоволені позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що підполковник ГУ ВКР ДКР СБУ ОСОБА_1 з 01.11.2014 по 06.12.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, а саме в м. Дебальцеве (Донецька область) та нп. Ольховатка (м. Єнакієве, Донецька область), що підтверджується довідкою №465 від 06.12.2014, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №902тмд від 01.11.2014, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №102тмд від 06.12.2014, витягом з наказу керівника сектору «С» №129 від 09.12.2014, витягом з наказу керівника сектору «С» №138 від 1812.2014 та витягом з наказу першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №115 від 30.12.2014 (а.с.11,13-17).

30.10.2014 позивача відряджено в зону проведення операції об`єднаних сил до м. Дебальцеве Донецької області (а.с.12), де під час виконання покладених завдань потрапив під обстріл ракетних систем залпового вогню БМ-21 командного пункту військової частини НОМЕР_1 та отримав травмування.

Військовою частиною НОМЕР_1 видано акт службового розслідування від 16.11.2014 про те, що у зв`язку із вражаючою дією вибуху випущеного ворогами боєприпасу, а саме дією ударної хвилі, підполковником ОСОБА_1 було отримано травмування та переведено на лікування у польовому медичному госпіталі військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до запису в журналі обліку хворих військової частини позивач отримав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму, забій хребта та забій обох плечових суглобів. Вказано, що травмування підполковника ОСОБА_1 є наслідком бойового ураження з боку противника в районі ведення бойових дій, а саме: артилерійського обстрілу з ракетних систем залпового вогню БМ-21 незаконних збройних формувань так званої «ДНР» командного пункту військової частини НОМЕР_1 , розташованого у районі населеного пункту АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

На підтвердження вказаних обставин на підставі акту службового розслідування від 16.11.214, проведеного згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №92 від 10.11.2014 видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №176 від 04.12.2014 (а.с.20).

15.08.2023 ОСОБА_1 подав рапорт до Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України щодо проведення службового розслідування даного факту.

Департаментом військової контррозвідки СБУ було надано відповідь на рапорт №17/16562нш від 21.08.2023 в якому відмовлено у проведенні службового розслідування, відповідно до розділу ІІ Порядку №392 через сплив строку давності для звернення про розслідування нещасного випадку (а.с.21).

ОСОБА_1 не погоджуючись із рішенням відповідача №17/16562нш від 21.08.2023 звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися із військовослужбовцями Служби безпеки України визначається Порядком розслідування і ведення обліку нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженим наказом Служби безпеки України від 22.11.2021 року №392.

Так, відповідно до п.1.2 Порядку №392, розслідування проводиться у випадку загибелі (смерті), зникнення військовослужбовця під час проходження військової служби, раптового погіршення стану здоров`я військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби, що виникло внаслідок обмеженої в часі події, а також отримання ним поранення, контузії, травми і каліцтва, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, раптового впливу небезпечних факторів і факторів важкості й напруженості режиму служби, отруєння, теплового удару, опіку, обмороження, утоплення, асфіксії, ураження електричним струмом, блискавкою, іонізуючим випромінюванням, техногенних аварій, дорожньо-транспортних пригод, пожеж, надзвичайних подій, контакту з представниками тваринного і рослинного світу та інші, що призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один календарний день і більше (далі - нещасні випадки).

Відповідно до п.1.3 Порядку №392, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

на території підрозділу, органу, закладу СБУ або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (службового, навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

за межами території підрозділу, органу, закладу СБУ, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного керівника;

під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Як визначено п.1.4 Порядку №392, за результатами розслідування нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями, складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою НВС (додаток 1) (далі - акт за формою НВС).

Пунктом 1.7 Порядку визначено, що у разі, якщо за результатами розслідування не підтверджено факт настання нещасного випадку з військовослужбовцем, складається висновок за результатами роботи комісії (додаток 2), який підписується членами комісії та протягом п`яти робочих днів подається на розгляд посадовій особі Служби безпеки України (далі - СБУ), наказом якої призначено розслідування (спеціальне розслідування).

Пунктом 1.9 Порядку №392 визначено, що строк давності для розслідування нещасних випадків становить три роки з дати його настання.

У разі встановлення факту нещасного випадку за рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати його настання.

Згідно з п.2.1 Порядку №392, Про нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив (свідок), негайно повідомляє безпосереднього чи прямого начальника потерпілого та керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - також керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), та вживає заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Пунктом 2.2 Порядку №392 передбачено, що керівник підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий, або керівник підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок, зобов`язаний:

невідкладно організувати надання домедичної допомоги потерпілому і в разі необхідності направити (доставити) його до закладу охорони здоров`я у супроводі представника підрозділу, органу, закладу СБУ;

вжити заходів щодо інформування про нещасний випадок відповідних підрозділів, органів, закладів СБУ;

якщо потерпілий є співробітником іншого підрозділу, органу, закладу СБУ, повідомити керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий;

зберегти (за можливості) до прибуття комісії обстановку та устаткування в такому стані, у якому вони були на момент події, якщо це не загрожує життю та здоров`ю інших людей і не призведе до більш тяжких наслідків;

вжити заходів щодо недопущення надалі подібних нещасних випадків.

Також при особливих нещасних випадках старший за службовим становищем військовослужбовець СБУ (у разі відсутності такого - старший за військовим званням), якому підпорядковувався або підлеглим якого був потерпілий на момент нещасного випадку, за можливості невідкладно: а) опитує свідків нещасного випадку і осіб, причетних до нього, отримує їх пояснення (за згодою осіб, які опитуються або надають пояснення), вживає заходів щодо отримання копій (витягів) розпорядчих актів персонального характеру, відповідно до яких потерпілий виконував обов`язки військової служби на момент нещасного випадку; б) складає довідку, у якій зазначаються: дата і час нещасного випадку; місце нещасного випадку і стисла характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого: прізвище, ім`я, по батькові, рік народження, посада, військове звання, місце служби, характер травм або поранень; стислий опис обставин і ймовірні причини нещасного випадку; відомості про свідків нещасного випадку та осіб, причетних до нього; дата, час складання довідки, посада, військове звання, підпис, прізвище, ініціали військовослужбовця СБУ, який склав довідку; в) надсилає начальнику підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий, отримані пояснення свідків нещасного випадку і осіб, причетних до нього, копії (витяги) документів та складену ним довідку.

Пунктом 2.4 Порядку №392 обумовлено, що керівники підрозділів, органів, закладів СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - керівники підрозділів, органів, закладів СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), у складі яких є підрозділи кадрового забезпечення (співробітник, відповідальний за організацію службової діяльності за напрямом роботи з особовим складом), отримавши повідомлення про нещасний випадок, організовують його розслідування, для чого наказом призначають комісію, до складу якої входять:

співробітник підрозділу охорони праці (у разі відсутності штатної посади - один із заступників керівника підрозділу, органу, закладу СБУ) - голова комісії;

співробітник, відповідальний за організацію службової діяльності за напрямом охорони праці;

співробітник структурного підрозділу в складі підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок, а при особливих нещасних випадках - співробітник структурного підрозділу в складі підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий;

співробітник військово-медичного підрозділу.

За рішенням керівника підрозділу, органу, закладу СБУ до складу комісії залучаються співробітники інших підрозділів, органів, закладів СБУ (за потреби).

До складу комісії не може входити безпосередній начальник потерпілого.

Керівники підрозділів Центрального управління СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - керівники підрозділів, органів, закладів СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), які не мають у своєму складі підрозділів кадрового забезпечення, готують наказ про призначення комісії з розслідування у вищевказаному складі за підписом керівництва СБУ.

Згідно пункту 2.5 Порядку, потерпілий або члени його сім`ї, батьки та утриманці чи уповноважена ним особа, не входять до складу комісії, але мають право брати участь у її засіданнях, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, давати відповідні пояснення, у тому числі щодо обставин і причин нещасного випадку, й одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування та ознайомлюватися з матеріалами розслідування.

Пунктом 2.18 визначено, що нещасний випадок, про який своєчасно не повідомили безпосереднього начальника потерпілого та керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - керівника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується згідно з вимогами цього Порядку після надходження письмового повідомлення від потерпілого або членів його сім`ї, батьків та утриманців чи уповноваженої ним особи, з урахуванням вимог пункту 9 розділу І цього Порядку. Розслідування проводиться протягом місяця з дати підписання наказу про призначення розслідування. Строк цього розслідування може бути продовжений у порядку, визначеному абзацом другим пункту 8 цього розділу.

Судом встановлено, що на момент настання нещасного випадку з приводу якої позивачем порушено питання про проведення службового розслідування діяв Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженим наказом Служби безпеки України від 12.12.2002 року №443 (далі Порядок №443).

Так, відповідно до п.1.2 Порядку №443, розслідуванню підлягають раптове погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою, іонізуючим випромінюванням, а також ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один чи більше робочих днів, а також смертельні випадки з військовослужбовцями під час виконання обов`язків військової служби (далі - нещасні випадки).

Як визначено п.1.3 Порядку №443, за результатами розслідування нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями під час виконання обов`язків військової служби, складається акт про нещасний випадок за формою НВС-1 (додаток 1).

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

а) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

б) на території підрозділу Центрального управління, регіонального органу, закладу, установи, організації, підприємства Служби безпеки України, навчального військового підрозділу Служби безпеки України у складі іншого навчального закладу, Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України (далі - підрозділи, органи, заклади СБУ) або в іншому місці служби (роботи, занять) протягом службового (робочого, навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

в) за межами території підрозділу, органу, закладу СБУ, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

г) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

ґ) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;

д) використання власного транспортного засобу в інтересах підрозділу, органу, закладу СБУ з дозволу або за дорученням керівництва підрозділу, органу, закладу СБУ в установленому законодавством порядку.

Пунктом 1.7 Порядку №443 визначено, що за результатами розслідування не складається акт за формою НВС-1 про нещасні випадки, що сталися з військовослужбовцями:

а) під час використання ними з особистою метою транспортних засобів підрозділу, органу, закладу СБУ без дозволу керівництва підрозділу, органу закладу СБУ, а також устаткування, механізмів, інструментів, крім випадків, що сталися внаслідок несправності цього устаткування, механізмів, інструментів;

б) через отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано вживанням цих речовин за письмовою рекомендацією лікувального закладу або застосуванням цих речовин при виконанні службових завдань, дотриманні визначених нормативними документами технологічних процесів, розпоряджень начальників, або порушенням вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був усунутий від служби до настання нещасного випадку, а також у разі підтвердженого відповідним медичним висновком алкогольного чи токсичного сп`яніння, не зумовленого виконанням службової діяльності, яке стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання;

в) під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

г) у разі природної смерті, за винятком випадків, зазначених у п. 1.5 цього Порядку, або самогубства, що підтверджені висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури.

Відповідно до п.1.8 Порядку №443, якщо за результатами роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою НВС-1, то про такий нещасний випадок складається акт про нещасний випадок за формою НТВС (додаток 2).

Згідно з п.2.1 Порядку №443, про кожний нещасний випадок військовослужбовець (свідок), який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього чи прямого начальника потерпілого (далі - начальник потерпілого) та начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - також начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Пунктом 2.2 Порядку 443 передбачено, що начальник підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий, або начальник підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок, зобов`язаний:

а) терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому і в разі необхідності доставити його до лікувально-профілактичного закладу;

б) якщо потерпілий є представником іншого підрозділу, органу, закладу СБУ, повідомити начальника цього підрозділу, органу, закладу СБУ;

в) зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку та устаткування в такому стані, у якому вони були на момент події (якщо це не загрожує життю та здоров`ю інших людей і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних випадків (при особливих нещасних випадках здійснюється за можливості).

Пунктом 2.3 Порядку №442 обумовлено, що начальники підрозділів, органів, закладів СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - начальники підрозділів, органів, закладів СБУ, військовослужбовцями яких є потерпілі), які мають у своєму складі підрозділи роботи з особовим складом, отримавши повідомлення про нещасний випадок, організовують його розслідування, для чого наказом призначають комісію, до складу якої входять: спеціаліст з охорони праці підрозділу, органу, закладу СБУ або особа, відповідальна за організацію роботи з охорони праці (голова комісії); начальник або заступник начальника структурного підрозділу СБУ, де стався нещасний випадок, а при особливих нещасних випадках - начальник або заступник начальника структурного підрозділу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий; посадова особа підрозділу роботи з особовим складом.

Начальники підрозділів Центрального управління СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - начальники підрозділів, органів, закладів СБУ, військовослужбовцями яких є потерпілі), які не мають у своєму складі підрозділів роботи з особовим складом, готують накази про призначення комісії з розслідування у вищевказаному складі за підписом керівництва Служби безпеки України.

У разі потреби до складу комісії можуть входити й інші посадові особи та спеціалісти.

Потерпілий або особа, яка представляє його інтереси, не включається до складу комісії, але має право брати участь у її засіданнях, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, давати відповідні пояснення, у тому числі викладати в усній і письмовій формах особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування.

У підрозділах, органах, закладах СБУ, де немає штатних спеціалістів з охорони праці, головою комісії з розслідування нещасного випадку призначається особа, відповідальна за організацію роботи з охорони праці, на яку покладено виконання таких функцій наказом начальника цього підрозділу, органу, закладу СБУ.

При особливих нещасних випадках комісія з розслідування нещасного випадку призначається незалежно від надходження матеріалів, визначених пунктом 2.2 розділу 2 цього Порядку.

Відповідно до п.2.4 Порядку №443, строк розслідування нещасного випадку становить три робочих дні з дати утворення комісії з розслідування нещасного випадку.

Пунктом 2.5 Порядку №443 установлено, що начальник підрозділу, органу, закладу СБУ повинен розглянути і затвердити акт розслідування нещасного випадку, акти за формою НВС-1 або НТВС протягом доби після закінчення розслідування, а щодо нещасних випадків, які сталися за межами підрозділу, органу, закладу СБУ, - протягом доби після отримання необхідних матеріалів.

Виходячи зі змісту п.2.8 Порядку №443, нещасний випадок, про який своєчасно не повідомили начальника потерпілого та начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, де стався нещасний випадок (при особливих нещасних випадках - начальника підрозділу, органу, закладу СБУ, військовослужбовцем якого є потерпілий), незалежно від терміну, коли він стався, або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження письмового повідомлення від потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою НВС-1 вирішується комісією з розслідування нещасного випадку.

Суд, керуючись нормами Порядку №443, встановив, що начальником Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України у визначений термін було розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 15.08.2023 та додані до нього документи. При тому, на момент розгляду вказаного рапорту діяв Порядок №392, яким встановлено строк давності для розслідування нещасного випадку з дати його настання, а саме три роки, які вже минули, так як згідно поданого рапорту та доданих до нього документів нещасний випадок стався 09.11.2014.

Таким чином, суд доходить висновку, що оскільки чинним Порядком №392 встановлено строк давності для розслідування нещасних випадків три роки з дати його настання, то відмова Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, оформлена листом №17/16562нш від 21.08.2023 є законною.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки нещасний випадок настав 09.11.2014, а з рапортом ОСОБА_1 звернувся лише 15.08.2023, то Департаментом військової контррозвідки Служби безпеки України було правомірно відмовлено у здійсненні розслідування нещасного випадку, так як строк давності для розслідування вже минув, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення розслідування нещасного випадку належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Наказом Служби безпеки України 12 грудня 2022 року за №443, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк

29 грудня 2023 року