Справа № 160/24473/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСТРАНСБУД» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСТРАНСБУД» (далі - ТОВ «КРИВБАСТРАНСБУД», позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека, відповідач), в якій, з урахуванням уточненого позову, просить суд скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005206 від 23.08.2023 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРИВБАСТРАНСБУД» адміністративно-господарського штрафу у сумі 51 000 гривень за порушення статті 39 Закон України «Про автомобільний транспорт».
В обґрунтування позову зазначено, що 12.09.2023 позивачем отримано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №005206 від 23.08.2023 щодо стягнення з ТОВ «КРИВБАСТРАНСБУД» адміністративно-господарського штрафу у сумі 51 000 гривень за порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 22.5 Правил дорожнього руху. У відповідності до акту №004203 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.08.2023 суть порушення полягає в наступному: 02.08.2023 о 10 годині 56 хвилин на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 28.07.2023 №014529 провели перевірку транспортного засобу марка RENAULT тягач номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та OZTREYLER - напівпричіп, номер AE1517XE серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 . Під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-III), під час надання послуг з перевезення порушено вимогу пункту 22.5 Правил дорожнього руху, перевізник не забезпечив безпеку дорожнього руху, а саме: перевищення встановлених законодавством вагових норм склало 64,2%, а саме 39, 408 т. На підставі акту отримано повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки за відсутності відповідної методики зважування відповідач не міг достеменно встановити, що перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням вагових обмежень.
Ухвалою суду від 16.10.2023 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
30.10.2023 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що статтею 48 Закону №2344-III обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів. Відтак, під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 23.08.2023 № 005206. Згідно з копією акту № 004203 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.08.2023, зокрема встановлено, таке: «Направлення на перевірку від 28.07.2023 № 014529. Під час перевірки виявлено порушення статті 34, 48 Закону №2344-III, пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: транспортний засіб перевозив вантаж з перевищенням габаритно-вагових нормативів, а саме повна маса транспортного засобу складала 39, 408 тонн при нормативно-допустимих 24 тонн, тобто перевищення габаритно-вагових нормативів складало 64,2%. У тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону №2344-III абзац 17 частина 1, що полягала у перевищенні габаритно-вагових нормативів понад 64,2%. Пояснення водія про причини порушень: від пояснень та підпису відмовився. Постанова № 005206 від 23.08.2023 прийнята на основі акту № 004203 від 02.08.2023, у якому посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області зазначене і конкретизоване порушення ТОВ «Кривбастрансбуд». Відповідно до пункту 6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. Як вбачається з матеріалів перевірки, за результатами якої складено акт 003962, згідно другої сторінки ТТН від 02.08.2023 № 3312, зазначено, що фактична маса транспортного засобу (маса транспортного засобу + вантаж) складала 39, 408 кг при гранично допустимій вазі 24 тонн. У пункті 1 акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.08.2023 № 0016776 зазначено вид контролю «документальний контроль». Документальний та точний габаритно-ваговий контроль відрізняються як способом їх проведення, так і оформленням їх результатів. Документальний контроль здійснюється таким способом як визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу до маси вантажу на підставі документів, наданих водієм. При документальному контролі досліджується лише дотримання габаритно-вагового нормативу стосовно маси транспортного засобу та довідка про результати габаритно-вагового контролю не складається. Точний контроль здійснюється шляхом зважування та вимірювання транспортного засобу виключно в стаціонарному або пересувному пункті та за результатами цього виду контролю складається довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю. Таким чином, підсумовуючи викладене, під час документального габаритно-вагового контролю зважування транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті не здійснюється та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю не видається; документальний габаритно-ваговий контроль транспортних засобів здійснюється на підставі документів, в яких зазначена маса транспортного засобу та маса вантажу. Твердження позивача, що нормативно-допустимою вагою є 40 тонн є помилковими, оскільки позивачем застосовано нечинну редакцію Порядку № 879. Проте, на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція Порядку № 879, в якій нормативно- допустимою вагою транспортного засобу з вантажем встановлено 24 тонн. В акті перевірки зазначено, що перевищення нормативно-допустимої ваги становить 64, 2%, тобто відображено результати проведення документального габаритно-вагового контролю.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
02.08.2023 о 10 годині 56 хвилин на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 28.07.2023 №014529 відповідачем проведено перевірку транспортного засобу марка RENAULT тягач номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та OZTREYLER - напівпричіп, номер AE1517XE серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 .
У відповідності до акту №004203 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 02.08.2023 суть порушення полягає в такому: допущено порушення статті 34 Закону №2344-III, а саме: транспортний засіб перевозив вантаж з перевищенням габаритно-вагових нормативів, а саме повна маса транспортного засобу складала 39, 408 тонн при нормативно-допустимих 24 тонн, тобто перевищення габаритно-вагових нормативів складало 64,2%. У тому числі порушення, відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону №2344-III абзац 17 частина 1, що полягала у перевищенні габаритно-вагових нормативів понад 64,2%. Пояснення водія про причини порушень: від пояснень та підпису відмовився.
Не погодившись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Згідно з абзацом 1 частини 7 статті 6 Закону №2344-ІІІ, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.
Частиною 10 статті 6 Закону №2344-ІІІ встановлено, що на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: контроль наявності, видачу дозвільних документів на виконання перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично виконується;
контроль за виконанням автомобільними перевізниками вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень;
контроль технічного, санітарного та екологічного стану транспортних засобів, що впливає на безпеку руху та екологічну ситуацію;
контроль за дотриманням перевізниками вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення;
контроль та нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті та правил перевезення небезпечних вантажів;
контроль внесення перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами України;
перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом;
габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю;
стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Відповідно до статті 18 Закону № 2344-ІІІ визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Згідно з положеннями статті 34 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/ чи вантажів;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Статтею 48 Закону № 2344-III обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Відтак, під час перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Як наслідок, за порушення вимог додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом було складено постанову від 23.08.2023 № 005206.
Відповідно до пунктів 1, 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно з підпунктом 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Пунктом 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 р. №1007/1207 (далі - Порядок №1007/1207) встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.
З огляду на пунктами 1, 2 Порядку №1007/1207, цей Порядок визначає процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування здійснюється відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги», «Про міліцію», Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів), Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок здійснення габаритно-вагового контролю).
На підставі пунктів 1, 2 Порядку №1567 цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
На підставі пункту 16 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Агентства відновлення, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів.
Відповідно до пунктів 21, 22, 25-27 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності)..
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.
Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) встановлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Відповідно до абзаців 1, 4 пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
На підставі пункту 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Відповідно до пунктів 15, 16, 18, 20 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Як вбачається з матеріалів перевірки, за результатами якої складено акт 003962, згідно другої сторінки ТТН від 02.08.2023 № 3312, зазначено, що фактична маса транспортного засобу (маса транспортного засобу + вантаж) складала 39, 408 кг при гранично допустимій вазі 24 тонн.
В даному випадку було здійснено документальний контроль, а не точний.
При точному контролі, коли відбувається осьове зважування, видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
При документальному контролі загальна маса транспортного засобу визначається шляхом додавання власної маси транспортного засобу до маси вантажу на підставі документів, наданих під час перевірки.
У пункті 1 акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 02.08.2023 № 0016776 зазначено вид контролю «документальний контроль».
Документальний та точний габаритно-ваговий контроль відрізняються як способом їх проведення, так і оформленням їх результатів.
Документальний контроль здійснюється таким способом як визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу до маси вантажу на підставі документів, наданих водієм. При документальному контролі досліджується лише дотримання габаритно-вагового нормативу стосовно маси транспортного засобу та довідка про результати габаритно-вагового контролю не складається.
Точний контроль здійснюється шляхом зважування та вимірювання транспортного засобу виключно в стаціонарному або пересувному пункті та за результатами цього виду контролю складається довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю.
Таким чином, підсумовуючи викладене, під час документального габаритно-вагового контролю зважування транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті не здійснюється та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю не видається; документальний габаритно-ваговий контроль транспортних засобів здійснюється на підставі документів, в яких зазначена маса транспортного засобу та маса вантажу.
Твердження позивача, що нормативно-допустимою вагою є 40 тонн є помилковими, оскільки позивачем застосовано нечинну редакцію Порядку № 879.
Проте, на момент виникнення спірних правовідносин діяла редакція Порядку № 879, в якій нормативно- допустимою вагою транспортного засобу з вантажем встановлено 24 тонн. В акті перевірки зазначено, що перевищення нормативно-допустимої ваги становить 64, 2%, тобто відображено результати проведення документального габаритно- вагового контролю.
Правилами вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363), затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.1997 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, визначено, що саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажів.
Пунктами 8.14-8.15 Правил № 363 визначено, що завантажені предмети слід розміщувати і завантажувати так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню нити супровідних осіб, чи створенні перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.
Також згідно з пунктом 12.5 Правил №363, для транспортування вантаж треба розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен змішуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
В контексті пункту 22.5 Правил дорожнього руху затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
В контексті пункту 22.5 цих Правил перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
Крім того, законодавець врегулював питання можливого переміщення вантажу під час руху (також і в разі гальмування) шляхом похибки у 2 %, оскільки пунктом 4 Правил № 30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019 року.
У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування.
Як вбачається з матеріалів перевірки, згідно акту перевищення про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 10.07.2023 № 0016791, під час рейдової перевірки було встановлено перевищення таких нормативних габаритних параметрів: перевищення габаритно-вагових нормативів (маси транспортного засобу), загальний відсоток яке складало понад 64, 2%.
Відтак, при проведенні рейдової перевірки було правильно кваліфіковано порушення у відповідності до абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що полягає у перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 23 Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь - який спосіб.
Таким чином, державному контролю підлягають транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Такий контроль здійснюють уповноважені органи Уктрансбезпеки шляхом проведення перевірок.
Під час проведення перевірки здійснюється державний контроль, зокрема, за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються відповідні адміністративно-господарські штрафи.
Внаслідок перевірки дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів посадовими особами Укртрансбезпеки було виявлено порушення позивачем вимог габаритно-вагових стандартів транспортних засобів понад 64,2% від нормативно-допустимих.
Щодо посилання позивача, про те, що водію відмовлено надати пояснення у вигляді заперечень, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи не надано жодних доказів для підтвердження інформації, викладеної у позові.
З врахуванням встановлених обставин справи суд зазначає, що відповідачем до позивача правомірно на підставі абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 51 000,00 грн.
Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судового збору не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар