Справа № 520/34082/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року № 520/34082/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Владислава Єгупенка,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вулиця Космічна, буд.21, поверх 8-9, м. Харків) про скасування державно реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1238 га з кадастровим номером :00:004:0370, розташовану на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Зобов`язати відповідача скасувати запис в Державному земельному кадастрі та поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1238 га з кадастровим номером :00:004:0370, розташовану на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 02.07.1999 серія АВВ № 063001 позивач є спадкоємцем жилого будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_2 на приватизованій земельній ділянці площею 1021 кв.м. Свідоцтво видано на підставі спадкової справи № 305/98 та зареєстроване в реєстрі за № 2-1346.

В цьому свідоцтві наявна відмітка Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації від 09.09.1999 про те, що вказаний в цьому документі житловий будинок в цілому зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за позивачем і записано в реєстрову книгу № 1 за № 111.

18 жовтня 1999 року головою виконавчого комітету Височанської селищної ради позивачу було видано державний акт серії ІІ ХР № 059469 на право приватної власності на землю, в якому вказано, що позивачу, на підставі свідоцтва про спадщину № 2-1346 від 02.07.1999, для обслуговування житлового будинку передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,1021 га, яка розташована на території Височанської селищної ради, АДРЕСА_2 . В акті наявний «План зовнішніх меж земельної ділянки № НОМЕР_1 » з кадастровим номером :00:03004. Вказаний акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1657.

Позивач посилається на те, що 18 жовтня 1999 року у нього виникло право власності на приватизовану земельну ділянку площею 0,1021 гектарів, розташовану на території Височанської селищної Ради Харківського району Харківської області за адресою: АДРЕСА_2 .

В червні 2023 року позивачу стало відомо про те, що на сайті було розміщено оголошення про продаж двох суміжних земельних ділянок в смт Високий за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . До цього оголошення було додано фотографію домоволодіння, належного позивачу. Після пошуку інформації щодо права власності на будинок в АДРЕСА_2 було виявлено відсутність згадування про таку будівлю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Натомість, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.06.2023, було виявлено наявність в цьому реєстрі запису про житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на цей будинок зареєстровано 02.07.2021 приватним нотаріусом Малаховою Г.І. на підставі договору про поділ майна подружжя, а власником цього будинку вказано ОСОБА_2 .

В той же час, сусіди позивача повідомили його, що до його домоволодіння приїжджають невідомі особи та оглядають його з метою купити будинок з земельною ділянкою, користуючись тим, що позивач тимчасово не проживає в цьому будинку. Адвокатом Позивача Данілюком О.В. 23.06.2023 було подано заяву до відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області про вчинення кримінального злочину. Згідно листа ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області № 7849/119-80/49-2023 від 12.07.2023 дану заяву було 24.06.2023 зареєстровано в ЄРДР за № 0000252 за ст.356 КК України. На теперішній час проводяться слідчі дії та триває досудове розслідування по вищезазначеній заяві.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.06.2023 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на підставі договору про поділ майна подружжя, серія та номер: 1591, виданий 02.07.2021, видавник: приватний нотаріус Малахова Г.І.; право власності на вищезазначене майно було зареєстровано 22.06.2021, а вніс ці відомості про об`єкт нерухомого майна до Реєстру 24.06.2021 державний реєстратор Зоткін Сергій Володимирович.

Підставою внесення вищезазначеного запису про об`єкт нерухомого майна є технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 28.05.2021, видавник-ТОВ «МАШБУДТОРГ»; інформаційна довідка, серія та номер: 242, видана 28.05.2021, видавник: ТОВ «МАШБУДТОРГ»; попереднім власником цього об`єкта нерухомого майна була ОСОБА_3 .

На підставі звернення позивача фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було виготовлено технічний паспорт станом на 23.06.2023 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Сертифікований інженер ОСОБА_5 сформувала «Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва» від 26.06.2023.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав (індексний номер витягу 338715634) від 11.07.2023, житловий будинок загальною площею 53,8 кв.м, житловою площею 34 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить позивачу на праві власності (дата державної реєстрації 07.07.2023). Позивач 05.07.2023 уклав з ТОВ «АГ РІЕЛТІ+» договір № 05/07 про надання послуг з виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 , та виготовлення обмінного файлу.

Згідно «Акта приймання-передавання наданих послуг» від 02.08.2023 до договору № 05/07 від 05.07.2023 позивач прийняв у ТОВ «АГ РІЕЛТІ+» надані послуги з виготовлення вищезазначеної технічної документації. ТОВ «АГ РІЕЛТІ+» 02.08.2023 з виготовленою технічною документацією із землеустрою звернулося із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо належної позивачу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, рішенням № РВ-023 від 03.08.2023 державний кадастровий інженер відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_6 прийняла рішення про відмову у державній реєстрації належної позивачу земельної ділянки, так як наявне розташування в межах його ділянки іншої земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0370. Площі належної позивачу ділянки та ділянки з кадастровим номером :00:004:0370 співпадають на 100%. Також державний кадастровий інженер рекомендувала звернутися до розробника, який розробив документацію з неправильними координатами земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0370.

Відповідач у відповідь на адвокатський запит адвоката Данілюка О.В., листом № 29-20-9,1-4039/0/19-23 від 15.08.2023 повідомив, що, згідно з Книгами записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, відсутня інформація про правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :00:004:0370, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Також в цьому листі Держгеокадастру у Харківській обл. вказано, що, згідно даних Державного земельного кадастру, 23.11.2021 була здійснена державна реєстрація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а інформація щодо зареєстрованого права власності на вищезазначену земельну ділянку відповідно даних Державного земельного кадастру відсутня. Крім того, до вищезазначеного листа була додана «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; Замовник- ОСОБА_2 » (надалі-«Техдокументація»). Ця Техдокументація була виготовлена ТОВ «ЗЕМСЕРВІС-Б» () на підставі договору № 67 від 22.06.2021, укладеного між ТОВ «ЗЕМСЕРВІС-Б» та ОСОБА_2 . В складі Техдокументації наявний «Договір про поділ майна подружжя» від 02.07.2021, в якому вказано, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Цей будинок належить ОСОБА_2 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього, право власності зареєстровано: 22.06.2021, номер запису про право власності: 42661842, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251. Також в вищезазначеному «Договорі про поділ майна подружжя» від 02.07.2021 вказано, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Цей будинок належить ОСОБА_3 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього, право власності зареєстровано: 22.06.2021, номер запису про право власності: 42662000, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251. Згідно «Договору про поділ майна подружжя» від 02.07.2021 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснили розподіл належного їм майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набуте за час шлюбу.

Як вказано в техдокументації, земельна ділянка площею 0,1238 га, належна ОСОБА_2 , знаходиться між земельними ділянками за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 ; на цій земельній ділянці розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, право власності на які зареєстровано та належить гр. ОСОБА_2 згідно з договором про поділ майна подружжя, серія та номер: 1591, виданий 02.07.2021.

Власник земельної ділянки за адресою АДРЕСА_5 постійно проживає в цьому будинку, однак, до нього за узгодженням межі сусідньої земельної ділянки ніхто не звертався. В складі Техдокументації наявний «Акт погодження меж земельної ділянки» від 01.11.2021 та «Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання» від 01.11.2021, в яких вказані адреси: АДРЕСА_6 та АДРЕСА_4 , і які підписані з боку Височанської селищної Ради заступником голови Михайличенком Іваном Олександровичем та скріплені відтиском печатки Ради.

Позивач, посилаючись на вказані обставини, вважає, що в результаті порушення вимог ЗУ «Про державний земельний кадастр», державним реєстратором ОСОБА_7 в Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0370, яка повністю накладається на земельну ділянку, належну позивачу.

Позивач зазначає, що наявність запису в Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0370 порушує права позивача, оскільки унеможливлює реєстрацію в Державному земельному кадастрі належної йому земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з непідсудністю справи адміністративному суду.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступного.

Частиною 2 статті 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Разом з цим, положення чинного Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) чітко визначають категорії справ, на які поширюється юрисдикція саме адміністративних судів. За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункту 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановлений законом".

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, справи у спорах що виникають між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у даній справі вважає за необхідним навести та застосувати до спірних правовідносин правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в його постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 820/4524/18, згідно якої:

«….спір про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача особою, за якою зареєстровано право власності на ці об`єкти нерухомого майна. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Велика Палата Верховного Суду також вирішила, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, то такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Отже, спір у такій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права власності цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16 та 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16.

Такий спір є спором про цивільне право на одну й ту ж земельну ділянку (об`єкт нерухомості).

З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 04 квітня 2018 року у справах № 817/567/16 та 826/9928/15, 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, 05 червня 2018 року у справі № 04/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17, щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками стосовно вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Такий критерій визначення юрисдикції спору, як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на земельну ділянку не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тобто не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому вони мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано…».

Суд зазначає, що при визначенні юрисдикції цієї справи слід також пам`ятати про характер спірних правовідносин, на захист яких прав, свобод та інтересів спрямоване звернення позивача.

З обсягу обґрунтування, наведеного позивачем на підтвердження стверджуваного порушення права, з характеру, суті та спрямованості заявлених вимог видно, що позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому наголошує, що своїм рішенням про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1238 га з кадастровим номером :00:004:0370, розташовану на території Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, відповідач порушує право позивача на належну йому на праві власності земельну ділянку.

Тобто, доводи позивача у цій справі прямо вказують на наявність спору про право, розгляд якого є прямо виключеним за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, з огляду на характер спірних відносин, а також враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в його постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 820/4524/18, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Натомість, пред`явлення позову, у тому числі, до суб`єкта владних повноважень, не змінює правової природи юридичного спору та в цьому випадку не є підставою для вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З огляду на викладене та керуючись статтями 238, 241, 243, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вулиця Космічна, буд.21, поверх 8-9, м. Харків) про скасування державно реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити ОСОБА_1 про наявність у нього права на звернення з даним позовом до суду цивільної юрисдикції.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Владислав ЄГУПЕНКО