Справа № 320/49020/23
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

27 грудня 2023 року місто Київ 320/49020/23

Київський окружний адміністратиний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД»
до проДержавної служби геології та надр України визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» (далі - позивач, ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД») з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 14.12.2023 №645 в частині включення Південно-Літкинської ділянки, що знаходиться на території Броварського району Київської області, до Переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (пункт 3 додатку №1 та додаток №4 до наказу від 14.12.2023 №645) (далі - оскаржуваний наказ);

- визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України щод оголошення аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислова розробка родовищ) піску Південно-Літкинської ділянки (реєстраційний номер SUE001-UA-580).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №320/49020/23 до розгляду судді Білоноженко М.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 відкрито спрощене провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти будь-які дії стосовно ділянки надр (корисна копалина - пісок), що розташована від 34 км до 36 км по руслу вверх за течією по р. Десна від місця її впадіння в р. Дніпро в Броварському району Київської області, до прийняття судового рішення по суті справи.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що призначивши аукціон (електронні торги) щодо спецдозволу на геологічне вивчення Південно-Літкинської ділянки, Державна служба геології та надр України має намір всупереч законодавству позбавити права позивача на розширення меж наявного спецдозволу на площу розвіданих запасів, а також має намір надати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою їх геологічного вивчення на ділянці, де вже проведені роботи з геологічного вивчення та затверджені запаси корисної копалини. Окрім того, позивач в якості підстав для забезпечення позову посилається на протиправність наказу від 14.12.2023 №645 в частині включення Південно-Літкинської ділянки, що знаходиться на території Броварського району Київської області, до Переліку ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (пункт 3 додатку №1 та додаток №4 до наказу від 14.12.2023 №645). На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи навіть унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову, які передбачені частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України можливі лише за наявності обставин, що визначені частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Необхідно зазначити, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Відтак, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вказано вище, позивач просить суд заборонити Державній службі геології та надр України вчиняти будь-які дії стосовно ділянки надр (корисна копалина - пісок), що розташована від 34 км до 36 км по руслу вверх за течією по р. Десна від місця її впадіння в р. Дніпро в Броварському району Київської області, до прийняття судового рішення по суті справи.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить.

Щодо посилань позивача на протиправність оскаржуваного наказу, суд зазначає, що перевірка законності такого наказу на час розгляду заяви про забезпечення позову, є фактично вирішенням справи по суті, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №640/10883/22.

Відтак, виходячи зі змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши наявні матеріали, станом на час винесення даної ухвали, беручи до уваги відсутність обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» про забезпечення адміністративного позову відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Марина Білоноженко