Справа № 600/4186/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 р. м. Чернівці Справа №600/4186/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області з такими позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.06.2021 №00000/3285/Ж10/24-13-07-09 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 24964,73 грн (в тому числі 19971,78 грн - основний платіж, 4992,95,00 грн. - штрафна санкція);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.06.2021 №00000/3292/Ж10/24-13-07-09 за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 1020 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.06.2021 №00000/3293/Ж10/24-13-07-09 за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результати річного декларування у сумі 2080,40 грн (в тому числі 1664,32 грн - основний платіж, 416,08 грн - штрафна санкція);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.06.2021 №00000/3294/Ж10/24-13-07-09 по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 7965,01 грн (в тому числі 6699,75 грн - основний платіж, 1265,26 грн - штрафна санкція);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 18.06.2021 №00000/3300/Ж10/24-13-07-09 про застосування штрафної санкції у сумі 170,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується із оскаржуваним податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки такі є протиправними, а тому на думку позивача підлягають скасуванню.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що під час винесення оскаржуваних позивачем рішень, контролюючий орган дія в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання їх протиправними відсутні.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 23.12.2022 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом та поновлено строк звернення до суду з цим позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 з 20.10.2017 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Основним видом економічної діяльності за КВЕД 56.10 є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі п.п.20.1.4, п. 20.1 ст. 20 та п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 розділу ІІ ПК України, п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів щодо підтримки платників податків за період здійснення заходів, спрямованих на запобіганню виникнення і поширенню короновірусної хвороби" та Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб-підприємців", Головним управлінням Державної податкової служби в Чернівецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з 13.05.2021 тривалістю 5 робочих днів. Перевірку проведено за період діяльності з 01.01.2018 по 25.10.2019 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів. З питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 20.10.2017 по 25.10.2019.

Наказом Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 22.04.2021 внесено зміни до наказу Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 02.04.2021 №432-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 ", а саме: в абзаці 2 цифри "01.01.2018" замінено словами "20.10.2017".

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 від 24.05.2021 №1897/24-13-07-09-13/ НОМЕР_1 , у якому зафіксовано наступні порушення:

- п. 44.1 ст. 44, п. 44.6 ст. 44 ПК України платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не представлено до перевірки первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

- п. 44.1 п. 44.6 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для перевірки книгу обліку доходів та витрат;

- п.п. 164.1.1., пп. 164.1.3 п. 164.1, ст. 164, п. 177.1, п. 177.2, п.п.177.4.5, п. 177.4 ст. 177 ПК України донараховано податків з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 20.10.2017 по 25.10.2019 на загальну суму 19971,78 грн, в томі числі за період з 20.10.2017 по 31.12.2017 на суму 1764,18 грн, за 2018 рік на суму 10735,98 грн, та за період з 01.01.2019 по 25.10.2019 на суму 7471,62 грн;

- п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1664,32 грн, втому числі за період з 20.10.2017 по 31.12.2017 в сумі 147,02 грн, за 2018 рік в сумі 894,67 грн, за період з 01.01.2019 по 25.10.2019 в сумі 622,63 грн;

- абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в результаті чого донараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 6699,75 грн, у тому числі за період з 20.10.2017 по 31.12.2017 в сумі 872,92 грн, за 2018 облік в сумі 4206,97 грн за період з 01.01.2019 по 25.10.2019 в сумі 1619,86 грн;

- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п. 11 розділу ІІІ Порядку №435 платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не подано ліквідаційний звіт про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 25.10.2019.

На підставі, виявлених під час перевірки порушень, 18.06.2021 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення №00000/3285/Ж10/24-13-07-09, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 24964,73 грн (в тому числі 19971,78 грн - основний платіж, 4992,95,00 грн. - штрафна санкція).

- податкове повідомлення-рішення №00000/3292/Ж10/24-13-07-09, яким до позивача застосовано штрафну санкцію за платежем адміністративні штрафи та інші санкції у сумі 1020 грн.

- податкове повідомлення-рішення №00000/3293/Ж10/24-13-07-09 згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результати річного декларування у сумі 2080,40 грн (в тому числі 1664,32 грн - основний платіж, 416,08 грн - штрафна санкція).

- рішення про застосування штрафних та фінансових санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №00000/3294/Ж10/24-13-07-09, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції в таких розмірах 1265,26 грн.

- рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності. Передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 170,00 грн.

Листом від 22.06.2021 №К7800/6/24-13-07-09 вказані вище податкові повідомлення-рішення направлено на адресу позивача.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI (далі - ПК УКраїни), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

Положеннями статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений ст. 78 ПК України.

Так, згідно пп. 78.1.7 п. 78.1 указаної статті, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема розпочато процедури реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Судом встановлено, що на підставі, зокрема, наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області №432п від 02.04.2021 посадовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області, на підставі заяви позивача про припинення підприємницької діяльності 2045418 від 25.10.2019, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків-фізичної особи щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 20.10.2017 по 25.10.2019.

Як свідчать матеріали справи, позивач у період з 20.10.2017 по 25.10.2019 здійснював на загальній системі оподаткування, а саме: діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

В ході документальної позапланової невиїзної перевірки позивача встановлено порушення останнім п. 44.1 ст. 44, п. 44.6 ст. 44 ПК України, а саме: платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не представлено до перевірки первинні бухгалтерські документи, регістри бухгалтерського обліку, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

В акті перевірки від 24.05.2021 №1897/24-13-07-09-13/ НОМЕР_1 зафіксовано, що для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, на повідомлення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №141/24-13-07-09 від 02.04.2021 та запити про надання документів №2850/6/24-13-07-09-11 від 02.04.2021 та №474/24-1307-09-11 від 22.04.2021 платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не надано інформацію та її документальне підтвердження, первинні документи, щодо здійснення господарської діяльності, книги обліку доходів і витрат та інше, про що складено акти про ненадання документів від 13.05.2021 №168/24-13-07-09/ НОМЕР_1 та від 19.05.2021 №183/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування встановлено порушення платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для перевірки книги обліку доходів та витрат, чим порушено вимоги п. 44.1 п. 44.6 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України.

Відповідно до п. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Пунктом 177.10. ст. 177 ПК України встановлено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Згідно п. 9 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України №481 від 16.09.2013 дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Як зазначено в акті перевірки, станом на 19.05.2021 останній день проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, позивачем не надано документи, щодо підтвердження фінансово-господарської діяльності, про що складено акти про ненадання документів від 13.05.2021 №168/24-13-07-09/ НОМЕР_1 та від 19.05.2021 №183/24-13-07-09/ НОМЕР_1 .

Згідно з абз. 2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Пунктом 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України визначено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

В ході перевірки достовірності відображених показників у колонці 4 Додатка Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи "сума одержаного доходу" встановлено, що платник податків ОСОБА_1 в період з 20.10.2017 по 25.10.2019 отримував дохід від здійснення торгівельної діяльності торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами з використанням РРО.

Перевіркою правильності визначення оподатковуваного доходу, відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки встановлено його заниження на 110954,30 грн.

Як вбачається із акту перевірки, контролюючим органом зазначено, що платником податків фізичною особою ОСОБА_2 створено удавано, цілеспрямовано умови, які направлені на невиконання або неналежне виконання установлених законодавчих вимог, а саме безпідставно занизив суму оподатковуваного доходу. Вина платника податків полягає в тому, що він не міг дотриматися правил і норм, визначених Кодексом. Однак, вказаного не здійснив та не виконав свого податкового обов`язку, зокрема умисно занизив суму одержаного доходу, за рахунок не представлення будь-яких фінансових, платіжних та інших документів, які б підтверджували задекларовані показники колонок 5, 6 , 7 додатку Ф2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи за період з 20.10.2017 по 25.10.2019 "вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції; витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату; інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг".

Таким чином під час перевірки встановлено заниження позивачем чистого оподатковуваного доходу за період з 20.10.2017 по 25.10.2019 на загальну суму 110954,30 грн.

Окрім цього, перевіркою правильності проведення платником податків остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 20.10.2017 по 31.12.2017 на 1764,18 грн, за 2018 рік на 10735,98 грн, та за період з 01.01.2019 по 25.10.2019 на 7471,62 грн.

Таким чином, за результатами перевірки відповідачем донараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період з 20.10.2017 по 25.10.2019 на суму 19971,78 грн.

Перевіркою встановлено, ненадання позивачем для проведення перевірки документів, щодо підтвердження витрат, про що було складено акти про ненадання документів від 13.05.2021 №168/24-13-07-09/ НОМЕР_1 та від 19.05.2021 №183/24-13-07-09/ НОМЕР_2 , внаслідок чого виникло завищення витрат за період з 20.10.2017 по 25.10.2019 на суму 110954,30 грн.

Згідно пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України визначено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

В ході перевірки встановлено, що за період з 20.10.2017 по 25.102019 позивачем не нараховано та не утримано військовий збір з оподатковуваного (чистого доходу) на загальну суму 1664,32 грн.

Внаслідок порушення п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України, перевіркою встановлено заниження позивачем суми військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1664,32 грн, в тому числі за період з 20.10.2017 по 31.12.2017 в сумі 147,02 грн, за 2018 рік в сумі 894,67 грн, за період з 01.01.2019 по 25.10.2019 в сумі 622,63 грн.

Відповідно до п.п. 3 п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 платники єдиного внеску, зазначені в пунктах 1 та 16 частини першої статті 4 Закону, є страхувальниками для застрахованих осіб.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 ФО - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, формують та подають до органів доходів і зборів Звіт самі за себе один раз на рік до 10 лютого року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом є календарний рік. Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску подається за формою №Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Пунктом 10 указаного Порядку передбачено, що у разі прийняття рішення про ліквідацію, припинення діяльності страхувальників, зазначених у пунктах 4, 5 цього розділу, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", такі особи зобов`язані подати самі за себе Звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна", де останнім звітним періодом є:

для осіб, зазначених у пункті 4 цього розділу, - період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення незалежної професійної діяльності згідно з даними реєстру страхувальників;

для осіб, зазначених у пункті 5 цього розділу, - період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня, коли платник втратив статус члена фермерського господарства, набув статусу особи, яка підлягає страхуванню на інших підставах, звільнений від сплати єдиного внеску, відповідно до частини четвертої статті 4 Закону.

Так, перевіркою питань щодо подання звітів про суми нарахованого єдиного внеску платника податків-фізичною особою ОСОБА_1 встановлено наступне: на порушення п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" позивачем не подано ліквідаційний звіт про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 25.10.2019.

Окрім цього, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску із сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22 % за період з 20.10.2017 по 25.10.2019, встановлено, що згідно даних перевірки позивачем отримано чистий дохід, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб за період з 20.10.2017 по 31.12.2017 у сумі 10367,80 грн., за 2018 рік у сумі 63798,60 грн, за період з 01.01.2019 по 25.10.2019 у сумі 44920,00 грн.

Відповідно до абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 3 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Згідно висновків, зазначених у акті перевірки контролюючим органом встановлено заниження єдиного внеску, який підлягає нарахуванню з оподатковуваного доходу на суму доходу (прибутку) на загальну суму 6699,75 грн, у тому числі за період з 20.10.2017 по 31.12.2017 в сумі 872,92 грн, за 2018 рік в сумі 4206,97 грн за період з 01.01.2019 по 25.10.2019 в сумі 1619,86 грн, чим порушено абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 2 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Таким чином, із аналізу встановлених судом обставин та норм вищенаведеного податкового законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач у свою чергу, жодним чином не обґрунтовує правомірність своїх дій та помилковість тверджень відповідача про порушенням ним податкового законодавства. Разом із цим, позивачем в ході судового розгляду даної справи, не було надано жодних належних доказів та не наведено жодних переконливих підстав, які б свідчили про протиправність оскаржуваних у даній справі рішень.

Натомість позивач посилається лише на порушення відповідачем процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки щодо повідомлення його про проведення перевірки, та відповідно, на необізнаність щодо винесення контролюючим органом оскаржуваних рішень.

Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено, що листом від 04.04.2021 №К2849/6/24-13-07-09-11 від 02.04.2021, Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області повідомило позивача про направлення на його адресу копію наказу №432 від 02.04.2021, повідомлення №141/24-13-07-09 від 02.04.2021 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 ..

Вказаний лист направлено на адресу позивача АДРЕСА_1 , рекомендованим повідомленням.

Однак, вказаний конверт з рекомендованим повідомленням повернулось на адресу відповідача, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причини невручення поштового відправлення, а саме "за закінченням терміну зберігання".

Листом від 22.04.2021 №К3494/6/24-13-07-09-11, Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області повідомило позивача про направлення на його адресу копію наказу №534-п від 22.04.2021 "Про внесення змін до наказу Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 02.04.2021 №432-п".

Вказаний лист направлено на адресу позивача АДРЕСА_1 , рекомендованим повідомленням.

Однак, вказаний конверт з рекомендованим повідомленням повернулось на адресу відповідача, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причини невручення поштового відправлення, а саме "за закінченням терміну зберігання".

Листом від 25.05.2021 №К6101/6/24-13-07-09-11, Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області повідомило позивача про направлення на його адресу акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 від 24.05.2021 №1897/24-13-07-09-13/ НОМЕР_1 .

Вказаний лист направлено на адресу позивача АДРЕСА_1 , рекомендованим повідомленням.

Однак, такий конверт з рекомендованим повідомленням повернулось на адресу відповідача, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причини невручення поштового відправлення, а саме "адресат відсутній за вказаною адресою".

Разом із цим, судом встановлено, що листом від 22.06.2021 №К7800/6/24-13-07-09, Головне управління Державної податкової служби в Чернівецькій області повідомило позивача про направлення на його адресу рішень, винесених за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки.

Вказаний лист направлено на адресу позивача АДРЕСА_1 , рекомендованим повідомленням.

Однак, такий конверт з рекомендованим повідомленням повернувся на адресу відповідача, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причини невручення поштового відправлення, а саме "адресат відсутній за вказаною адресою".

Водночас слід зазначити, що звертаючись до суду з даним позовом, позивачем у позовній заяві вказано адресу: АДРЕСА_1 , тобто ту саму адресу за якою відповідачем і здійснювалось листування з позивачем під час проведення відносно нього податкової перевірки, за результатами якої і прийнято спірні рішення.

З указаного слідує, що відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства вчинено дії щодо належного повідомлення позивача, як про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, так і про прийняті за її результатами оскаржувані позивачем рішення.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Пунктом 42.4 ст.42 ПК України передбачено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, приписами Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації, однак у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Зважаючи на повернення відповідачу надісланих на адресу позивача вище зазначених документів по причині - "адресат відсутній за вказаною адресою" та "за закінченням терміну зберігання", то суд враховуючи положення ст.42 ПК України вважає, що такі документи вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З огляду на встановлення порушення позивачем під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки вимог податкового законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства прийнято оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення.

Окрім цього, суд бере до уваги той факт, що на підтвердження дотримання податкового законодавства під час провадження підприємницької діяльності, позивачем не надано до суду жодних доказів.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то у суду відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш