Справа № 260/7858/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2023 року м. Ужгород№ 260/7858/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року;

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року;

3) визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 у розмірі 513% від посадового окладу з 01.04.2023 року по 03.04.2023 року та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністра оборони України №248/269 від 18.01.2022 року за період з 01.04.2023 року по 03.04.2023 року;

4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в повному обсязі, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 та окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 року №2683/3 у розмірі 513% від посадового окладу з 01.04.2023 року по 03.04.2023 року та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років згідно телеграми Міністра оборони України №248/269 від 18.01.2022 року за період з 01.04.2023 року по 03.04.2023 року;

5) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, що належало до видачі та не проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі станом на 03.04.2023 року;

6) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належало до видачі станом на 03.04.2023 року;

7) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року;

8) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості не отриманого харчування за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року;

9) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості не отриманого харчування за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року;

10) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік;

11) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік;

12) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення;

13) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення;

14) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»;

15) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією»;

16) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 20 діб, та за 2023 рік за 5 діб;

17) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 20 діб, та за 2023 рік за 5 діб;

18) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 01.04.2022 року 03.04.2023 року;

19) зобов`язати Військову частині Військову частині НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року;

20) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році;

21) зобов`язати Військову частині Військову частині НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.04.2022 року по 31.12.2022 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

22) зобов`язати Військову частині Військову частині НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2023 року по 03.04.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.

Ухвалою від 08.09.2023 судом було роз`єднано дану адміністративну справу в поданій позивачем редакції у самостійні провадження, в ході якого, в тому числі, виокремлено в самостійне провадження, що розглядається в межах адміністративної справи №260/7858/23 позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за період з 01.04.2022 року 03.04.2023 року; зобов`язання Військову частині НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року.

Заявлені позовні вимоги аргументує тим, що відповідач, всупереч законодавчим нормам не здійснив нарахування та виплату передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року.

09 жовтня 2023 року відповідач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі електронний суд відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив. Так, зокрема, в частині, що стосується позовної вимоги про виплату спірної додаткової винагороди, зазначає, що така сплачувалася позивачу щомісячно у повному розмірі пропорційно дням участі у бойових діях.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) з 21 квітня 2022 року по 03 квітня 2023 року проходив військову службу у зв`язку з мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 , наявною в матеріалах справи.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №93 від 03.04.2023 солдата ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у запас наказом №83-РС від 01.04.2023, з 03 квітня 2023 року було виключено зі списків особового складу військової частини.

ОСОБА_1 стверджує, що Військова частина НОМЕР_1 всупереч законодавчим вимогам не здійснювала нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, за період з 01.04.2022 року по 03.04.2023 року, з огляду на що звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 р. (далі Закон), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За приписами ч. 4 ст. 9 Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до Закону №2011 було розроблено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Пунктом 16 розділу І Порядку передбачено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу Кабінету Міністрів України визначено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №168 (далі Постанова №168).

Так, п. 1 Постанови №168 (в редакції, чинні на момент зарахування позивача до складу Військової частини НОМЕР_1 ) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В подальшому до вказаного нормативно-правового акту були внесені зміни, відповідно до яких розмір додаткової винагороди, що підлягає виплаті на підставі такої постанови, установлено в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таке правове регулювання спірних правовідносин свідчить про те, що передбачена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, Збройних Сил України пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата встановленої Постановою №168 додаткової винагороди передбачена також розділом XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (далі Порядок).

Відповідно до наявного в матеріалах справи посвідчення серії НОМЕР_3 від 07.03.2023, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Позивач у позовній заяві стверджує, що Військова частина НОМЕР_4 не здійснила нарахування та виплату передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди у період з 01 квітня 2022 року по 03 квітня 2023 року.

Поряд з цим, на підтвердження нарахування та виплаті ОСОБА_1 спірної додаткової винагороди Військова частина НОМЕР_1 надала до суду деталізований розрахунок грошового забезпечення позивача.

Так, як вбачається з такого розрахунку, ОСОБА_1 у період з 21 квітня 2022 року по 04 квітня 2023 року виплачувалася передбачена Постановою №168 додаткова винагорода пропорційно днів його участі у бойових діях, а саме:

- квітень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн за 10 днів у сумі 10000,00 грн;

- травень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн за 31 день у сумі 30000,00 грн;

- червень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн за 29 днів та додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 1 день у сумі 32333,33 грн;

- липень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн за 4 дні та додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 27 днів у сумі 90967,70 грн;

- серпень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 31 день у сумі 100000,00 грн;

- вересень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 30 днів у сумі 100000,00 грн;

- жовтень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 31 день у сумі 100000,00 грн;

- листопад 2022 року додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 30 днів у сумі 100000,00 грн;

- грудень 2022 року додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн за 14 днів та додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 17 днів у сумі 68387,10 грн;

- січень 2023 року додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 31 день у сумі 100000,00 грн;

- лютий 2023 року додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн за 8 днів та додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 20 днів у сумі 80000,00 грн;

- березень 2023 року додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн за 18 днів та додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн за 13 днів у сумі 59354,80 грн.

Нормами ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві, в розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 74 КАС України).

Суд вважає, що наданий відповідачем в якості доказу детальний розрахунок грошового забезпечення є належним доказом на підтвердження виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у період з 21 квітня 2022 року (дата зарахування позивача до складу військової частини НОМЕР_4 ) по квітень 2023 року, а тому твердження позивача щодо невиплати такої не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Водночас, позивач не навів обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір додаткової винагороди у цей період був розрахований відповідачем неправильно без врахування днів безпосередньої участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Будь-яких аргументів на спростування заявлених відповідачем тверджень та наданих документальних доказів ОСОБА_1 до суду не надав.

В тексті позовної заяви позивач заявляє, що у зв`язку з невиплатою в повному розмірі його грошового забезпечення він неодноразового звертався із усними та письмовими зверненнями щодо виплати такого у повному розмірі, однак жодних доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надав.

Окрім того, суд зазначає, що у Військової частини НОМЕР_4 не було підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 01 квітня по 20 квітня 2022 року, оскільки позивач був зарахований до особового складу частини тільки з 21 квітня 2022 року, що підтверджується відомостями військового квитка.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін