Справа № 140/6045/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/6045/23 пров. № А/857/18918/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Волинської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2023р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодімсервіс» до Волинської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів (суддя суду І інстанції: Димарчук Т.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15.09.2023р., м.Луцьк; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

07.04.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Автодімсервіс» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним і скасувати прийняте відповідачем Волинською митницею (як відокремленим підрозділом Державної митної служби України) рішення № UA205140/2023/000105/2 від 13.03.2023р. про коригування митної вартості товарів; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати (Т.1, а.с.1-15).

Розгляд справи проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами справи (Т.2, а.с.94 і на звороті).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2023р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) № UA205140/2023/000105/2 від 13.03.2023р. про коригування митної вартості товарів; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3447 грн. 86 коп. (Т.3, а.с.74-81).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Волинська митниця (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України), яка в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.3, а.с.83-88).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару згідно поданої митної декларації /МД/ № 23UA67U6 від 09.03.2023р. виявлені розбіжності, які спричинили сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, а саме:

згідно рахунку-фактури № HUSI23000872 від 01.03.2023р. умови поставки зазначені DAP, що суперечить заявленим умовам поставки в гр.20 - FCA;

числове значення, зазначене в копії декларації країни відправлення № 23HU8110002AE8DFE4 від 01.03.2023р. - 27800088,03 (4861029,15 + 13487900,41 + 1612157,76 + 507704,43 + 1668658,28 +832559,71 + 1937566,81 + 5689,5 + 272303,26 + 888062,68 + 217600,62 + 124497,64 + 47602,15 + 10957,98 + 412367,37 + 7062,57 + 48254,55 + 312418,03 + 15156,83 + 796,53 + 14929,25 + 4028,17 + 447877,44 + 62906,91) не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі № HUSI23000872 від 01.03.2023р. - 73293,14 євро;

в прайс-листі на 2023 рік не вказана валюта, в якій він виданий;

відповідно до п.4.1 договору (контракту) на перевезення № 1/16082021 від 16.08.2021р. розрахунки проводяться протягом 5 (п`ять) банківських днів після отримання рахунка-фактури, що суперечить порядку та формі оплати: безготівкова, після розвантаження товару на складі замовника, які зазначені в заявці на перевезення вантажу № 08/03/23 від 07.03.2023р.;

в рахунку-фактурі № HUSI23000872 від 01.03.2023р. вага брутто становить 20678,60 кг, що суперечить вазі, зазначеній в автотранспортній накладній № 781383 від 08.03.2023р. - 22232,10 кг;

відповідно до рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг № СФ-0000188 від 09.03.2023р. вартість наданих послуг становить 8000 грн., що суперечить витратам на транспортування, зазначеним в МД - 7440 грн.

Наголошує на тому, що декларація країни відправлення та рахунок-фактура в розумінні ст.53 Митного кодексу /МК/ є документами, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості товарів; наявні в них розбіжності слугували достатньою підставою для витребування додаткових документів.

Митниця зобов`язана перевіряти всі документи, подані в митних цілях задля дотримання вимог митного законодавства при ввезенні товарів.

По причині ненадання позивачем додаткових документів, неусунення сумнівів митниці, відповідач визначив митну вартість товару згідно рівня цін на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме:

товар 3 - на рівні 4,03 євро/кг за МД № UA100120 /2022/216896 від 19.12.2022р.;

товар 5 - на рівні 5,84 євро/кг за МД № UA 100120/2023/610047 від 05.01.2023р.;

товар 7 - на рівні 6,64 євро/кг за МД № UA205050/2022/080333 від 14.12.2022р.;

товар 11 - на рівні 3,99 євро/кг за МД № UA100120/2022/216896 від 19.12.2022р.;

товар 13 - на рівні 5,86 євро/кг за МД № UA100320/2022/393954 від 21.12.2022р.

Вказані МД відібрані після здійснення порівняння рівня заявленої декларантом митної вартості товару з митною вартістю товарів, інформація щодо яких внесена до ЄАІС Держмитслужби. Тобто саме МД, на які посилається митний орган в оскаржуваних рішеннях, містить найбільше ідентичних характеристик товару із характеристиками оцінюваного товару.

У прийнятому рішенні про коригування митної вартості із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товару вказано номер митної декларації, яка була використана при коригуванні, а також вартість товару, яку взято за основу при такому коригуванні. При цьому, вартість зазначеного товару наведена за 1 кілограм. Таке зазначення обумовлене специфікою ведення АСМО «Інспектор». Разом з тим, при заповненні митної декларації декларант зазначає інформацію про товари відповідно до товарних позицій. У кожній товарній позиції декларант вказує опис товару (гр.31), вагу брутто та нетто товару (гр.35 та 38), ціну товару (гр.42), митну вартість товару у валюті України (гр.45), у графі 23 МД вказується курс валют.

Вказана інформація дозволяє розрахувати вартість оформленого товару за 1 кілограм відповідно до обраної валюти за формулою: митна вартість (гр.45 «Коригування» МД) / вагу нетто (гр.38) / курс валюти (гр.23 МД) = вартість товару за 1 кілограм в іноземній валюті.

За МД № 23UA67U6 від 09.03.2023 року відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, а саме за кодами 105-2, 106-2, 202-1, 911-1, через що відповідно до вказаних ризиків митним органом було проведено частковий митний огляд та цифрову відеозйомку.

Таким чином, митна вартість товарів була скоригована по 5-ти товарним позиціям із 33-х, у зв`язку із тим, що саме по цим товарам відбулося спрацювання ризиків в системі АСАУР; в митного органу за результатами порівнянним рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, була наявна інформація про вищу вартість товару.

Підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товару стало виявлення у поданих до митного контролю та оформлення розбіжностей, які безпосередньо впливали на можливість визнання заявленої за першим методом митної вартості, а також неусунення в подальшому вказаних розбіжностей декларантом. За наведених умов митниця зобов`язана самостійно здійснювати визначення митної вартості шляхом її коригування із застосуванням методів, визначених МК України.

Декларантом оформлено вказаний товар у вільний обіг згідно МД № 23UA48U5 від 13.03.2023р. з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Також ТзОВ «Автодімсервіс» з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митниці після випуску товару у вільний обіг не зверталось.

Позивачем ТзОВ «Автодімсервіс» скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.3, а.с.107 і на звороті).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, 01.02.2013р. між ТзОВ «Автодімсервіс» (покупець) та компанією «ABS All Brake Systems bv» (продавець) укладено контракт № 102/2012, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця автомобільні запчастини (товар) за найменуванням, асортиментом (номенклатурою), ціною та в кількості, погоджених сторонами. Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього узгоджену сторонами ціну. Поставки здійснюються з різних складів продавця, які зазначаються в товаросупровідних документах та рахунках-фактурах, на умовах FCA (Інкотермс-2010). За погодженням сторін умови поставки можуть бути змінені. Сторони можуть вибрати будь-який з режимів поставки відповідно до правил Інкотермс-2010. Покупець оплачує 100 % вартості у виставленому рахунку-фактурі (Т.1, а.с.17-21).

Додатковими угодами № 1 від 27.01.2014р., № 2 від 01.04.2016р., № 3 від 01.06.2016р., № 4 від 20.01.2017р., № 5 від 20.06.2017р., № 6 від 11.09.2017р., № 7 від 18.12.2017р., № 8 від 10.01.2019р., № 9 від 06.11.2020р., № 10 від 28.05.2021р. до вказаного договору вносились зміни. Зокрема, сторони погодили, що поставки товару здійснюються з різних складів продавця, які зазначаються в товаросупровідних документах та рахунках-фактурах, на умовах DAP-Хелм (Польща) згідно правил Інкотермс-2020. За погодженням сторін умови поставки можуть бути змінені. Сторони можуть вибрати будь-який з режимів поставки відповідно до правил Інкотермс-2020 (Т.1, а.с.22-31).

09.03.2023р. для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України товару (33 товарних позиції автозапчастин), декларант позивача подав МД № 23UA67U6 (Т.2, а.с.112-124).

Згідно вказаної МД фактурна вартість імпортованого товару становить 73293,14 євро (еквівалентно 2826703 грн. 86 коп.), митну вартість визначено на рівні 2834143 грн. 86 коп. (з урахуванням транспортних витрат в сумі 7440 грн.). До митної декларації додано: контракт № 102/2012 від 01.02.2013р. з додатками №№ 1-10; прайс-лист від 01.03.2023р.; пакувальний лист до інвойсу № HUSI23000872 від 01.03.2023р. (Т.1, а.с.100-104); рахунок-фактуру (інвойс) № HUSI23000872 від 01.03.2023р. (Т.1, а.с.47-67); декларацію про походження товару № HUSI23000872 від 01.03.2023р.; автотранспортну накладну (CMR) № 781383 від 08.03.2023р. (Т.1, а.с.68); копію митної декларації країни відправлення № 23HU8110002AЕ8DFE4 від 01.03.2023р. (Т.1, а.с.74-78); договір на перевезення вантажу № 1/16082021 від 16.08.2021р. (Т.1, а.с.70-71); заявку на перевезення вантажу № 08/03/23 від 07.03.2023р. (Т.1, а.с.72); рахунок-фактуру № СФ-0000188 від 09.03.2023р. до договору на перевезення (Т.1, а.с.73); довідку про транспортні витрати № 67 від 09.03.2023р. (Т.1. а.с.69); сертифікати відповідності UA46А(b) 055400, UA46А(b) 055500, UA46А(b) 055600, UA46А(b) 055700 від 09.01.2019р. та від 12.05.2021р.

За вказаною МД відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, при цьому одними із основних профілів ризику були:

105-2 - «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», де у повідомленні зазначалося: «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару».

106-2 - «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», де у повідомленні зазначалося: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (3, 5, 7, 11, 13). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до МК України з урахуванням наказу ДМС України № 476 від 01.07.2021р. «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України. Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст.53 МК України».

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

На електронне повідомлення митниці позивач заявою № 1 від 10.03.2023р. повідомив відповідача про те, що партія товару була доставлена на умовах FCA м.Хелм (Польща), що відповідає умовам контракту № 102/2012 від 01.02.2013р., а продавцем було зроблено механічну помилку в інвойсі, про що надано лист-пояснення від продавця. З приводу розбіжності в числових значеннях ціни товару, вказаних у декларації країни відправлення та інвойсі, то в декларації країни відправлення № 23HU8110002AE8DFE4 від 01.03.2023р. вартість товару визначена у валюті Угорщини (форинтах), а в рахунку-фактурі (інвойсі) № HUSI23000872 від 01.03.2023р. - в євро. При цьому, декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, тому посилання на виявлені у ньому та в інвойсах розбіжності не відповідають вимогам закону. Крім того, автотранспортна накладна (CMR) № 781383 від 08.03.2023р. оформлена на збірний вантаж від трьох відправників. У рахунку-фактурі № СФ-0000188 від 09.03.2023р. до договору на перевезення вказана загальна вартість наданих послуг по території Польщі та України 8000 грн. Розбивка вартості транспортно-експедиційних послуг по цьому перевезенню згідно трьох збірних вантажів вказана у довідці про транспортні витрати № 67 від 09.03.2023р., де вартість транспортно-експедиційних послуг щодо товару компанії «ABS All Brake Systems bv» становить 7440 грн. Для підтвердження митної вартості декларантом до заяви надано: прайс-лист, інвойс № HUSI23000872 від 01.03.2023р., swift та інвойс, що підтверджують оплату товарів, які були раніше оформлені, пакувальний лист до інвойсу № HUSI23000872 від 01.03.2023р., експортну декларацію країни відправлення, контракт № 102/2012 від 01.02.2013р. з додатками № 1-№10, CMR, видаткові накладні за 2022-2023 роки; картки рахунку за 2022-2023 роки; рішення суду № 140/6893/22 від 16.12.2022 (Т.1. а.с.93).

13.03.2023р. Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000105/2 та сформувала картку відмови № UA205140/2023/000797 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (Т.1, а.с.137-140).

Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, зокрема:

згідно рахунку-фактури № HUSI23000872 від 01.03.2023р. умови поставки зазначені DAP, що суперечить заявленим умовам поставки в гр.20 - FCA;

числове значення, зазначене в копії декларації країни відправлення № 23HU8110002AE8DFE4 від 01.03.2023р. - 27800088,03 (4861029,15 + 13487900,41 + 1612157,76 + 507704,43 + 1668658,28 +832559,71 + 1937566,81 + 5689,5 + 272303,26 + 888062,68 + 217600,62 + 124497,64 + 47602,15 + 10957,98 + 412367,37 + 7062,57 + 48254,55 + 312418,03 + 15156,83 + 796,53 + 14929,25 + 4028,17 + 447877,44 + 62906,91) не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі № HUSI23000872 від 01.03.2023р. - 73293,14 євро;

в прайс-листі на 2023 рік не вказана валюта, в якій він виданий;

відповідно до п.4.1 договору (контракту) на перевезення № 1/16082021 від 16.08.2021р. розрахунки проводяться протягом 5 (п`ять) банківських днів після отримання рахунка-фактури, що суперечить порядку і формі оплати: безготівкова, після розвантаження товару на складі замовника, які зазначені в заявці на перевезення вантажу № 08/03/23 від 07.03.2023р.;

в рахунку-фактурі № HUSI23000872 від 01.03.2023р. вага брутто становить 20678,60 кг, що суперечить вазі, зазначеній в автотранспортній накладній № 781383 від 08.03.2023р. - 22232,10 кг;

відповідно до рахунка-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг № СФ-0000188 від 09.03.2023р. вартість наданих послуг становить 8000 грн., що суперечить витратам на транспортування, зазначеним в МД - 7440 грн.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митну вартість визначено за резервним методом згідно зі ст.64 МК України на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Держмитслужби, а саме:

товар 3 на рівні 4,03 євро/кг за МД № UA100120 /2022/216896 від 19.12.2022р.;

товар 5 на рівні 5,84 євро/кг за МД № UA100120/2023/610047 від 05.01.2023р.;

товар 7 на рівні 6,64 євро/кг за МД № UA205050/2022/080333 від 14.12.2022р.;

товар 11 на рівні 3,99 євро/кг за МД № UA100120/2022/216896 від 19.12.2022р.;

товар 13 на рівні 5,86 євро/кг за МД № UA100320/2022/393954 від 21.12.2022р.

Митницею відповідно до положень ст.ст.55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД № 23UA48U5 від 13.03.2023р. (Т.1, а.с.141-152).

Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу обраного методу визначення митної вартості товару, який ввозився на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту.

При цьому, митний орган пояснює правомірність прийнятого оскаржуваного рішення тим, що ним встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Отже, розглядуваний спір стосується правомірності рішення відповідача щодо коригування митної вартості товарів.

Приймаючи рішення та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України.

На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні відомості, що піддаються обчисленню.

Таким чином, підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів є відсутніми, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Крім того, експортна декларація є додатковим документом, а не основним, який може за наявності надаватись декларантом для підтвердження митної вартості товару, при цьому така декларація заповнюється продавцем товару із зазначенням статистичної вартості товару.

Отже, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження.

Окрім цього, визначаючи митну вартість товару за резервним методом, відповідач вказав у спірному рішенні лише номер та дату митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товарів, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо викладення в рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000105/2 від 13.03.2023р. не ґрунтується на вимогах закону.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову колегія суддів вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до МК України (в редакції, діючій на момент виникнення спірних правовідносин):

ст.ст.49, 50 - митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

ч.1 ст.51, ч.1 ст.52 - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

ч.2 ст.52 - декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

ч.ч.1, 2 ст.54 - контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

ч.3 ст.54 - за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами ч.3 цієї ж статті у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Наведені приписи законодавства з питань митної справи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Ненаведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових у декларанта документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до роз`яснень, які наведені у постанові Пленуму ВАС України № 2 від 13.03.2017р. «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13.03.2012 року», факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч.3 ст.53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

В пункті 2 ч.5 ст.54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав та причин, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Під час судового розгляду справи з`ясовано, що позивач (декларант) для підтвердження заявленої митної вартості товарів подав до митного органу всі необхідні для цього документи, які містять достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, а також відомості про ціну, яка була сплачена за товар.

Із змісту представлених документів можна чітко та однозначно встановити вартість придбання ввезених товарів, при цьому наявність будь-яких обставин, що є визначальними за цих умов та змінюють їх вартість, відповідачем не доведено.

Спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованих товарів, а саме: запасні частини до автомобілів, та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Водночас, для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант позивача подав разом із митною декларацією документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару згідно з ч.2 ст.53 МК України: контракт № 102/2012 від 01.02.2013р. з додатками №№ 1-10 (Т.1, а.с.17-31); рахунок-фактуру (інвойс) № HUSI23000872 від 01.03.2023р. (Т.1, а.с.47-67); пакувальний лист до інвойсу № HUSI23000872 від 01.03.2023р. (Т.1, а.с.100-104), а також транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів: автотранспортну накладну (CMR) № 781383 від 08.03.2023р. (Т.1, а.с.68); договір на перевезення вантажу № 1/16082021 від 16.08.2021р. (Т.1, а.с.70-71); заявку на перевезення вантажу № 08/03/23 від 07.03.2023р. (Т.1, а.с.72); рахунок-фактуру № СФ-0000188 від 09.03.2023р. до договору на перевезення (Т.1, а.с.73); довідку про транспортні витрати № 67 від 09.03.2023р. (Т.1, а.с.69).

Додатково надано копію митної декларації країни відправлення № 23HU8110002AЕ8DFE4 від 01.03.2023р.) та прайс-лист виробника від 01.03.2023р. (Т.1, а.с.74-78).

Подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Зокрема, контрактом № 102/2012 від 01.02.2013р. та додатками до нього визначено предмет та умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця.

Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № HUSI23000872 від 01.03.2023р. загальна вартість товару становить 73293,14 євро. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну.

Ціна товару в рахунку-фактурі (інвойсі) № HUSI23000872 від 01.03.2023р. (73293,14 євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД № 23UA67U6 від 09.03.2023р. (графа 22).

Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (7440 грн.), що не заперечується відповідачем. Такі витрати підтверджено поданими разом із митною декларацією договором на перевезення вантажу № 1/16082021 від 16.08.2021р.; заявкою на перевезення вантажу № 08/03/23 від 07.03.2023р.; рахунком-фактурою № СФ-0000188 від 09.03.2023р. до договору на перевезення; довідкою про транспортні витрати № 67 від 09.03.2023р.), згідно з якими вартість транспортних послуг за маршрутом Хелм (Польща) - митний пост Дорогуськ становить 7440 грн.

Водночас, безпідставним слід вважати покликання відповідача на суперечність у визначеній вартості витрат на перевезення в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг № СФ-0000188 від 09.03.2023р. (8000 грн) та в МД (7440 грн.), оскільки автотранспортна накладна (CMR) № 781383 від 08.03.2023р. стосується збірного вантажу від трьох відправників. Розбивка вартості транспортно-експедиційних послуг по вказаному перевезенню згідно трьох збірних вантажів зазначена у довідці про транспортні витрати № 67 від 09.03.2023р., де вартість транспортно-експедиційних послуг щодо товару компанії «ABS All Brake Systems bv» становить 7440 грн.

Стосовно розбіжностей в умовах поставки: DAP в рахунку-фактурі (інвойсі) № HUSI23000872 від 01.03.2023р. та FCA у графі 22 митної декларації, колегія суддів враховує, що умовами контракту № 102/2012 від 01.02.2013р. визначено, що поставка товару здійснюється з різних складів продавця, які зазначаються в товаросупровідних документах та рахунках-фактурах, на умовах DAP Хелм (Інкотермс-2020). Одночасно передбачено, що за погодженням сторін умови поставки можуть бути змінені; сторони можуть вибрати будь-який з режимів поставки відповідно до правил Інкотермс-2020. Зазначені розбіжності є наслідком помилки, допущеної постачальником при оформленні рахунку-фактури (інвойс) № HUSI23000872 від 01.03.2023р., про що було зазначено в листі-поясненні постачальника від 10.03.2023р.

Поставка на умовах DAP (поставка в місце призначення) означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення.

Умови поставки FCA або франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно.

За обставин цієї справи декларант поніс витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (7440 грн.), що відповідає умовам поставки FCA (так і було зазначено у графі 20 МД № 23UA67U6 від 09.03.2023р.).

Витрати на перевезення вантажу компанії «ABS All Brake Systems bv» від місця завантаження (Хелм, Польща) до митного кордону України враховано декларантом при визначенні митної вартості товару.

Отже, врахування витрат на перевезення товару не призвело до заниження позивачем митних платежів, а навпаки митна вартість збільшилася, відповідно збільшились митні платежі.

Водночас, посилаючись у спірному рішенні на те, що числове значення вартості товару, зазначене в митній декларації країни відправлення № 23HU8110002AЕ8DFE4 від 01.03.2023р., не відповідає вартості, зазначеній в рахунку-фактурі (інвойсі) № HUSI23000872 від 01.03.2023р., відповідач не взяв до уваги інформацію з відповідної графи цього інвойсу «Currency code own:» («код валюти власний:») HUF. Так, в декларації країни відправлення № 23HU8110002AЕ8DFE4 вартість товару визначена в валюті Угорщини (форинтах), а в рахунку-фактурі (інвойсі) № HUSI23000872 від 01.03.2023р. - в євро. При цьому, декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, тому посилання на виявлені у ній та в інвойсі розбіжності не відповідає вимогам закону.

Безпідставним є також посилання відповідача на суперечності в порядку і формі оплаті за перевезення, визначених в договорі № 1/16082021 від 16.08.2021р. на перевезення вантажу та заявці на перевезення вантажу № 8/03/23 від 07.03.2023р., оскільки п.4.1 цього договору дозволяє його сторонам визначати в заявці на перевезення інші умови оплати за кожне окреме перевезення, ніж вказані в цьому пункті, тобто, умови заявки мають пріоритет перед загальними умовами оплати послуг, вказаними в п.4.1. договору.

З урахуванням наведеного, є відсутніми підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару, також вони містять достатньо відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Отже, надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій ст.53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту (договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини) може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При цьому, відсутність договірних відносин із третіми особами вже само по собі робить невиконуваною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам. Тому митний орган не може покликатися на ненадання декларантом таких документів. Також позивач (декларант) надавав до митної декларації прайс-лист виробника товару, договір про надання послуг митного брокера.

В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, через що необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. Підтверджуючими документами про вартість товару в розглядуваному випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього) та рахунок-фактура (інвойс).

При вирішенні спору колегія суддів також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затв. наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012р., у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій (МД № UA100120 /2022/216896 від 19.12.2022р.; МД № UA100120/2023/610047 від 05.01.2023р.; МД № UA205050/2022/080333 від 14.12.2022р.; МД № UA100120/2022/216896 від 19.12.2022р.; МД № UA 100320/2022/393954 від 21.12.2022р.), на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. Звідси, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також у поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю товару (за штуку), тоді як митний орган у спірному рішенні визначив відкориговану митну вартість товару не за одиницю товару, а за кілограм.

Окрім того, не дивлячись на те, що за однією митною декларацією оформлялися й інші товари, спірне рішення прийняте тільки стосовно коригування митної вартості товарів №№ 3, 5, 7, 11, 13, тобто, стосовно п`яти товарних позицій із 33, хоч їх оформлення здійснювалося позивачем за тими ж самими документами. Таким чином, відповідач вибірково скоригував митну вартість товару без викладення при цьому обґрунтування такого коригування, не довівши підстав для таких дій.

За усталеною судовою практикою приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також Верховний Суд у постанові від 21.12.2018р. по справі № 815/228/17 дійшов висновку про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про розмитнення у попередніх періодах аналогічних товарів із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Окрім цього, експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування ПДВ. Різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів; якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

Колегія суддів погоджується з послідовним висновком суду першої інстанції про те, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч.ч.4 і 5 ст.58 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

За таких обставин визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000105/2 від 13.03.2023р. є протиправним.

Враховуючи непідтвердження обставин, якими митний орган обґрунтовував свої твердження про дотримання ним вимог МК України та допущених порушень зі сторони позивача під час визначення митної вартості товарів, а відтак, й покладених в основу спірного рішення, заявлений позов є підставним, через що підлягає до задоволення.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта Волинську митницю (утворену як відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2023р. в адміністративній справі № 140/6045/23 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Волинську митницю (утворену як відокремлений підрозділ Державної митної служби України).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Р. М. Шавель
Судді: Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного тексту судового рішення: 28.12.2023р.