Справа № 520/457/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. Справа № 520/457/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мінаєвої О.М.

суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 06.09.23 року у справі № 520/457/23

за позовом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

до Комунального підприємства «Харківводоканал»

третя особа Харківська міська рада

про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Харківводоканал" (далі - відповідач), третя особа - Харківська міська рада, в якому просив суд стягнути кошти з відповідача у рахунок погашення податкового боргу з податку на додану вартість за період з 30.06.2018 року по 30.10.2019 рік у сумі 87897972,71 грн., за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року у справі № 520/457/23 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року у справі № 520/457/23 скасувати, та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції помилково зазначено про порушення Північним міжрегіональним управлінням ДПС порядку звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу з комунального підприємства, оскільки не враховано, що ст. 96 ПК України застосовується лише тоді, коли заходи стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, що передбачено ст. 95 ПК України, не призвели до його повного погашення.

Натомість, у випадку наявності у комунального підприємства податкового боргу, контролюючий орган має право звернутись до суду в порядку ст. 95 ПК України за примусовим його стягненням та обирати спосіб, в який буде здійснено таке стягнення.

Посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 28.02.2018 у справі № 813/2851/17, від 26.06.2018 у справі № 826/24815/15, від 21.08.2018 у справі № 815/3834/17, від 11.09.2019 у справі № 826/8951/15, від 09.03.2021 у справі № 160/2598/20.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги. Зазначає, що податковим органом вже вчиняються дії щодо стягнення податкового боргу з Комунального підприємства Харківводоканал на підставі прийнятого ним рішення №1 від 05.12.2018 р. про стягнення готівки у рахунок погашення усієї суми податкового боргу шляхом вилучення готівки з кас підприємства. Отже, заявлена до стягнення сума не відповідає наявному боргу внаслідок систематичного його погашення стягнутими з кас Комунального підприємства Харківводоканал грошовими коштами.

Також відповідач погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення позивачем встановленого ст. 96 ПК України порядку погашення податкового боргу комунального підприємства як передумову звернення з цим позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити повністю позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" зареєстроване у встановленому законом порядку Виконавчим комітетом Харківської міської ради як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків в Північному управлінні Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.

Пунктами 1.2., 1.3 Розділу І Статуту Комунального підприємства "Харківводоканал", затвердженого заступником директора Департаменту економіки та комунального майна - начальника Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради та погодженого директором Департаменту комунального господарства Харківської міської ради, КП "Харківводоканал" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Засновником підприємства є Харківська міська рада. Власником підприємства є територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Підприємство як юридична особа, має відокремлене майно, яке передане йому засновником на праві господарського відання, самостійний баланс, поточні, валютні, та інші рахунки в установах банків, знак для товарів та послуг, фірмовий знак, круглу печатку та кутовий штамп зі своєю назвою та ідентифікаційним кодом (пункт 2.3 Статуту).

Майно підприємства знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова та закріплюється за підприємством на праві господарського відання. Основні фонди передаються підприємству власником на підставі відповідного договору, укладеного з Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 5.2. Статуту).

Матеріали справи містять докази того, що КП "Харківводоканал" має податковий борг за період з 30.06.2018 року по 30.10.2019 року у сумі 87897972,71 грн., який залишився непогашеним станом на 20.12.2022 року, що складається з податку на додану вартість у сумі 86110705,67 грн. та пені у сумі 1787267,04 грн.

Відповідно до розрахунку позивача податковий борг у розмірі 86110705,67 грн. з податку на додану вартість по несплачених сумах узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій) виник на підставі: декларацій з ПДВ: від 20.06.2018р. № , термін сплати 30.06.2018 р.; від 23.07.2018 р. № , термін сплати 30.07.2018 р.; від 20.08.2018 р. № , термін сплати 30.08.2018 р.; від 20.09.2018 р. № , термін сплати 30.09.2018 р.; від 21.01.2019 р. № , термін сплати 30.01.2019 р.; від 20.02.2019 р. № , термін сплати 01.03.2019 р.; від 20.03.2019 р. № , термін сплати 30.03.2019 р.; від 22.04.2019 р. № , термін сплати 30.04.2019 р.; від 20.05.2019 р. № , термін сплати 30.05.2019 р.; від 20.06.2019 р. № , термін сплати 30.06.2019 р.; від 22.07.2019 р. № , термін сплати 30.07.2019 р.; від 20.08.2019 р. № , термін сплати 30.08.2019 р.; від 20.09.2019 № , термін сплати 30.09.2019 р.; від 21.10.2019 р. № , термін сплати 30.10.2019 р.; та податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2018р. на підставі акту № 236/28-10-50-12- 08/03361715 від 27.04.2018 р.; податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2018 р. на підставі акту № 350/28-10-50-12-08/03361715 від 25.06.2018р.; податкового повідомлення-рішення № від 09.11.2018р. на підставі акту № 568/28-10-50-12-08/03361715 від 30.10.2018р.; податкового повідомлення-рішення № від 21.12.2018 р. на підставі акту № 656/28-10-50-12-08/03361715 від 30.11.2018 р.; податкового повідомлення-рішення № від 25.02.2019 р. на підставі акту № 52/28-10-50-12-07/03361715 від 30.01.2019 р.; податкового повідомлення-рішення № від 29.03.2019р. на підставі акту № 147/28-10-50-12-07/03361715 від 12.03.2019 р.; податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 на підставі акту перевірки № 295/28-10-50-12-07/03361715 від 22.04.2019 р.; податкового повідомлення-рішення № від 24.06.2019 на підставі акту перевірки № 374/28-10-50-12-07/03361715 від 28.05.2019 р.

Відповідно до даних ІКП КП «Харківводоканал» було нараховно пені на суму 1787267,04 грн.

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України в автоматичному режимі Офісом великих платників податків ДПС сформовано податкову вимогу від 07.06.2016 № 7-17 та вручено підприємству 09.06.2016.

З моменту виникнення податкового боргу по теперішній час борг не переривався, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями ІКП з податку на додану вартість підприємства.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку узгоджених сум грошових зобов`язань в загальній сумі 87897972,71 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом обрало неналежний спосіб захисту щодо порядку погашення податкового боргу відповідача, передбаченого ст. 95 ПК України. Крім того, суд першої інстанції врахував, що контролюючим органом вже вчиняються дії щодо погашення суми податкового боргу відповідача на підставі рішення №1 від 05.12.2018, прийнятого контролюючим органом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно вимог підпункту 16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Порядок стягнення податкового боргу платників податків, крім фізичних осіб, регулюється положеннями статей 95 - 99 ПК України.

Відповідно до п. 96.1 ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про: виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради; затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу; ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії; прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Згідно з п. 96.3 ст. 96 ПК України відповідь щодо прийняття одного із зазначених у пункті 96.1 цієї статті рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов`язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу чи органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Для цього контролюючий орган звертається в порядку пункту 95.3 статті 95 ПК України до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до п. 95.4. ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 95.5 ст. 95 ПК України вилучені відповідно до цієї статті готівкові кошти вносяться посадовою особою контролюючого органу до банку в день їх стягнення для перерахування до відповідного бюджету або до державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків, а в разі використання платником податків єдиного рахунку - на такий рахунок, а у разі погашення податкового боргу з податку на додану вартість за задекларованими до сплати податковими зобов`язаннями за періоди, починаючи з 1 липня 2015 року, визначеними платником податків у податковій декларації з податку на додану вартість або уточнюючому розрахунку, такі кошти вносяться на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі неможливості внесення зазначених коштів протягом того самого дня їх необхідно внести в банк наступного робочого дня. Забезпечення збереження зазначених коштів до моменту їх внесення в банк здійснюється відповідним контролюючим органом.

У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що податковим законодавством встановлено особливий порядок погашення заборгованості платників податків (у тому числі комунальних підприємств) перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: звернутись до суду з вимогою про стягнення коштів з рахунків у банку; отримати судовий дозвіл на погашення усієї суми боргу за рахунок майна; провести торги з продажу майна, внесеного в податкову заставу.

Якщо вказані заходи не мали результатом погашення податкового боргу комунального підприємства, то податковий орган вчиняє дії, передбачені статтею 96 ПК України, для залучення коштів (майна) органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває таке підприємство, для погашення податкового боргу останнього.

Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладених в постановах від 06.05.2020 у справі № 820/899/17, від 18.11.2022 у справі № 520/11571/19, від 14.02.2023 у справі № 640/22855/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів встановила, що податковий борг виник внаслідок несплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі поданих декларацій та податкових повідомлень-рішень.

При цьому, сторонами визнається, що Комунальне підприємство «Харківводоканал» належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, засновником підприємства є Харківська міська рада, а власником - територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Разом з тим, доказів звернення податкового органу до органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого належить майно Комунального підприємства «Харківводоканал», з поданням щодо прийняття відповідного рішення, як це передбачено положеннями п. 96.1 ст. 96 ПК України, позивачем не надано ні до суду першої, ні апеляційної інстанцій.

Таким чином, колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, що оскільки відповідач є підприємством комунальної власності, яке має непогашений податковий борг, та в якого відсутнє власне майно, а позивачем не надано доказів звернення до органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого належить майно позивача, з поданням щодо прийняття відповідного рішення, то контролюючим органом не дотримано встановленого положеннями ст. 96 ПК України обов`язкового порядку погашення податкового боргу комунального підприємства.

Посилання апелянта на постанови Верховного суду від 28.02.2018 у справі № 813/2851/17, від 26.06.2018 у справі № 826/24815/15, від 21.08.2018 у справі № 815/3834/17, від 11.09.2019 у справі № 826/8951/15, в обґрунтування правомірності застосування до спірних правовідносин ст. 95 ПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Щодо посилань апелянта на постанову Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 160/2598/20, слід зауважити, що предметом розгляду вказаної справи було стягнення податкового боргу з Кам`янської міської ради, а не з комунального підприємства, як в даній справі, а тому відсутні підстави для її врахування судом апеляційної інстанції.

Крім того, як правильно встановив суд першої інстанції, Офіс ВПП ДФС на підставі п. 95.5. ст. 95 ПК України прийняв рішення № 1 від 05.12.2018 про погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення готівки КП «Харківводоканал» (т. 1 а.с. 137), яке на сьогоднішній день є чинним, не скасованим і виконується, що не заперечується сторонами.

На підставі вказаного рішення, зокрема, в період з 07.12.2018 р. по 23.02.2022 р. контролюючим органом вилучено готівку відповідача у рахунок погашення податкового боргу платника податку, що підтверджується відповідними актами (т. 1, а.с. 138-158).

Доказів перешкоджання позивачу здійснювати вилучення готівки з боку відповідача матеріали справи не містять і судом не встановлено.

Крім того, колегія суддів встановила, що податковий орган вилучав готівкові кошти у відповідача і в той час, коли дана справа вже була на розгляді у суді, про що свідчать акти про вилучення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків від 16.02.2022 № 16, від 16.02.2022 № 17, від 22.02.2022 № 21, від 22.02.2022 № 22, від 23.02.2022 № 23, від 24.01.2023 № 1, від 25.01.2023 № 2. Таке систематичне вилучення готівкових коштів вказує на те, що заявлена до стягнення сума також не відповідає дійсній сумі наявного податкового боргу внаслідок систематичного її погашення вилученими з кас Комунального підприємства «Харківводоканал» грошовими коштами.

Отже, позивачем у спірних відносинах з метою стягнення податкового боргу одночасно застосовано до вказаного боргу і процедуру стягнення на підставі рішення уповноваженої особи контролюючого органу і шляхом звернення до суду, що не узгоджується з приписами п.95.5 ст.95 ПК України.

Належних нормативно-правових обґрунтувань вказаних дій контролюючим органом не наведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для примусового стягнення податкового боргу з КП «Харківводоканал» за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, за рішенням суду.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції та правильність судового рішення не спростовують, підстави для її задоволення відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року у справі № 520/457/23 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року у справі № 520/457/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена в повному обсязі 27.12.23 р.