Справа № 740/6771/23
Суддя: Киреєв О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 740/6771/23
Провадження № 2-а/741/41/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 21 грудня 2023 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що 8 жовтня 2023 року в м. Ніжин Чернігівської області по вул. Заньковецької, 4, відносно нього було винесено постанову серії БАБ № 439216, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до вказаної постанови суть правопорушень полягає в тому, що він (позивач) здійснив зупинку (стоянку) ближче 10 метрів від пішохідного переходу та керував транспортним засобом «OPEL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він (позивач) вважає, що постанова серії БАБ № 439216 від 8 жовтня 2023 року винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. 8 жовтня 2023 року о 13 годині 03 хвилини він (позивач) дійсно керував транспортним засобом «OPEL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обов`язку страхувати транспортний засіб, як інвалід війни ІІ групи. Він (позивач) здійснив вимушену зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу та діяв в стані крайньої необхідності, так як керуючи автомобілем почав відчувати гостру респіраторну біль в легенях, що була наслідком перенесеного опіку легень на війні в Афганістані. Після зупинки транспортного засобу він (позивач) пішов по ліки у продовольчий ларьок по вул. Заньковецька, який розташований в 10 метрах від зупинки транспортного засобу, де перебувала його дружина.

ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову серії БАБ № 439216 від 8 жовтня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. та справу закрити.

У судове засідання позивач та його представник адвокат Мохир Д.В. не з`явилися, подали до суду клопотання,в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив розгляд справи проводити без їх участі, у задоволенні позову відмовити у зв`язку із тим, що позов є необґрунтованим фактичними обставинами справи, нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейський діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством.

Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки відсутні підстави для його відкладення або оголошення перерви.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що 18 жовтня 2023 року поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Салієвим Михайлом відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 18 жовтня 2023 року о 13 годині в м. Ніжин Чернігівської області по вул. Заньковецької, 4, останній керував транспортним засобом «OPEL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (стоянку) ближче 10 метрів від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1, чим порушив вимоги п. 15.9 ПДР України, а також керував цим транспортним засобом не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги 2.1 «ґ» ПДР України.

Зазначеною постановою на ОСОБА_1 із застосуванням ст. 36 КУпАП було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до п. 15.9 «г» ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема за правил зупинки, стоянки у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, які містяться на DVD диску та були додані відповідачем до відзиву, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.9 «г» ПДР України, а саме керуючи автомобілем «OPEL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (стоянку) ближче 10 метрів від пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1. У ході складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 , а також особа, яка представилася його дружиною, пояснювали, що здійснили зупинку у забороненому місці у зв`язку із необхідністю доставити цибулю до магазину, який розташований неподалік.

Зазначені відеозаписи та суд визнає належними та допустимими доказами, оскільки вони добуті відповідно до чинного законодавства, підтверджують обставини, які зазначені у оскаржуваній постанові.

При цьому суд бере до уваги, що в пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено: «До постанови додається: відео», що на думку суду, з урахуванням змісту відеозаписів, ці файли зроблені за допомогою нагрудної бодікамери поліцейського.

Доводи позивача та його представника про те, що позивач здійснив вимушену зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу та діяв в стані крайньої необхідності, так як керуючи автомобілем почав відчувати гостру респіраторну біль в легенях, що була наслідком перенесеного опіку легень на війні в Афганістані, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що спростовуються доказами по справі, які суд визнає належними та допустимими.

Відповідно до п. 2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12).

Позивач та його представник не надали суду доказів про те, що саме позивач є законним володільцем транспортного засобу (автомобіля) «OPEL Vectra», номерний знак НОМЕР_1 , а тому суд вважає, що керуючи цим автомобілем позивач повинен був мати чинний страховий поліс.

У судовому засіданні встановлено, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута від імені Національної поліції уповноваженою особою у порядку, встановленому чинним законодавством, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено у відповідності до ст. 36 КУпАП та в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, про те, що позов є необґрунтованим, 8 жовтня 2023 року ОСОБА_1 допустив порушення пунктів 2.1 «ґ» та 15.9 «г» ПДР України, його дії містять склад адміністративних правопорушень, передбачених відповідно ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що вказані правопорушення були вчинені позивачем в стані крайньої необхідності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст. 77, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв