Справа № 260/4764/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2023 року м. Ужгород№ 260/4764/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31.05.2023 року №84 протиправними щодо відмови ОСОБА_1 призначити та виплачувати пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VІІІ з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 18.04.2023 року №02-12/471 та довідки від 18.04.2023 року №02-12/471, починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 23.05.2023 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію державного службовця, відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 18.04.2023 року №02-12/471 та довідки від 18.04.2023 року №02-12/471, починаючи з моменту звернення за призначенням пенсії, а саме з 23.05.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з наявністю стажу державної служби більше 20 років в травні 2023 року вона звернулася із заявою та необхідними документами для призначення пенсії, відповідно до ст. 12 прикінцевих положень Закону України «Про державну службу», однак у такому їй було протиправно відмовлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 до участі у справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

07 липня 2023 року відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву №0700-0902-8/35968 від 05.07.2023, в якому проти позову заперечує з мотивів безпідставності такого. Зазначає, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію, є досягнення такими особами певного віку та наявність передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхового стажу. Заявляє, що позивача переведено на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», однак в даному випадку відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки №02-12/471 від 18.04.2023 з огляду на скасування відповідних нормативно-правових актів.

13 липня 2023 року відповідач 1 надіслав до суду відзив на позов №2600-0903-8/128978 від 29.06.2023, в якій у задоволенні позову просить відмовити. Так, звертає увагу суду на те, що позивач отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», а тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними. Стосовно розрахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату зазначає, що на момент звернення позивача до уповноваженого органу із заявою до відповідних законодавчих норм були внесені зміни, якими були анульовані попередні норми щодо права особи на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати за відповідною посадою та підстави такого перерахунку.

20 липня 2023 року представник позивача подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідь на відзив, в якому з доводами відповідачів не погоджується. Звертає увагу суду на рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022, яким визнано таким, що суперечить Конституції України пп. 1 п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу».

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що протоколом Мукачівскього об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №70104 від 09.11.2017 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) з 28 вересня 2017 року призначено пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про державну службу».

В подальшому ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

23 травня 2023 року ОСОБА_1 з урахуванням принципу екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі ГУ ПФУ в м. Києві) із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме за віком на підставі Закону України «Про державну службу». При цьому долучила довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №02-12/471 від 18.04.2023, видані Мукачівською районною військовою адміністрацією за період з 01 травня 2016 року по 31 грудня 2019 року.

За результатами розгляду такої заяви рішенням ГУ ПФУ в м. Києві №84 від 31.05.2023 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», однак при цьому повідомлено про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії по заробітній платі згідно з довідок №02-12/471 від 18.04.2023, виданих Мукачівською районною військовою адміністрацією, з огляду на скасування постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865, яким визначався механізм перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням органу Пенсійного фонду України, вважаючи його таким, що порушує передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини виникли з приводу відмови органу Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі наданих довідко про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі Закону №889), яким врегульовано, в т.ч. питання пенсійного забезпечення державних службовців.

За нормами ст. 90 Закону №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Поряд з цим, згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №2732 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №2732 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, при наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постановах від 18.03.2021 у справі №500/5183/17, від 11.04 2023 у справі №1.380.2019.003855.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року регулювалися нормами ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (далі Закон №3723).

Так, ч. 1 зазначеної статті передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, необхідною умовою для отримання вказаного виду пенсії є наявність у особи спеціального стажу на посадах державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та спеціальними актами Кабінету Міністрів України.

Судом встановлено, що у зв`язку з наявністю права на пенсію за віком на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 ОСОБА_1 з 28 вересня 2017 року було призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про державну службу». Станом на день звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом остання отримує саме пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про державну службу», про що її також повідомлено в рішенні ГУ ПФУ в м. Києві №84 від 31.05.2023.

Поряд з цим, оскарженим рішення ОСОБА_1 було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі відомостей довідок про складові заробітної плати №02-12/471 від 18.04.2023, виданих Мукачівською районною військовою адміністрацією, з огляду на втрату чинності відповідних законодавчих норм.

Оцінюючи мотиви такої відмову суб`єкта владних повноважень, суд зазначає наступне.

Пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 визнано такими, що втратили чинність Закон №3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Таким чином, з 01 травня 2016 року втратили чинність також законодавчі норми, що унормовували порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців (ст. 37-1 Закону №3723).

В свою чергу Законом №889 не встановлено права на індексацію та перерахунок пенсій особам, яким пенсії призначено на підставі статті 37 Закону №3723.

Судом встановлено, що протоколом Мукачівскього об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №70104 від 09.11.2017 ОСОБА_1 з 28 вересня 2017 року було призначено пенсію за віком на підставі норм Закону України «Про державну службу». Тобто своїм право на отримання пенсії за нормами законодавства про державну службу позивач скористалася в 2017 році. В подальшому позивача було переведено на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже звернення ОСОБА_1 в травні 2023 року із заявою про перехід на інший вид пенсії не може вважатися новим призначення пенсії, як стверджує представник позивача, тому до спірних правовідносин не застосовуються положення п. 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889.

За встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача за віком, відповідно Закону №889, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані право особи на такий перерахунок, ані порядок і умови його здійснення.

Окрім того, суд зауважує, що довідки Мукачівської районної військової адміністрації №02-12/471 від 18.04.2023, на підставі яких позивач просить здійснити перерахунок її пенсії, були видані за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям». Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_1 при первинному зверненні за призначенням пенсії в 2017 році вже подавала відповідні довідки за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, а тому не може повторно скористатися правом на перерахунок пенсії.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пп. 1 п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі №3-132/2018 (5462/17).

Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пп. 1 п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ зі змінами.

Разом з тим, п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України передбачено, що пп. 1 п. 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Зважаючи на те, що як на момент прийняття оскарженого рішення, так і на час розгляду даної справи в суді воєнний стан в Україні не припинено, то вказане рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 не змінює нормативно-правового регулювання спірних правовідносин та не дає підстав для висновку щодо наявності у позивача підстав для проведення відповідачем перерахунку розміру її пенсії.

При цьому Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723 зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держслужбовців у майбутньому зазнає змін. Однак, до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 520/6418/21.

Враховуючи викладене, в органу Пенсійного фонду України відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням вказаних вище довідок від 18.04.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. З огляду на зазначене, суд вважає, що оскаржене рішення ГУ ПФУ в м. Києві є правомірним та скасуванню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін