Справа № 240/24319/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/24319/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми грошового забезпечення у вигляді доплати за службу у нічний час за січень 2016 року - вересень 2018 року, згідно з положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 року №159 за весь період затримки виплати заборгованості за відповідні місяці з 08 січня 2016 року по день фактичної виплати доходів, зокрема по 23 травня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплату йому компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми грошового забезпечення у вигляді доплати за службу у нічний час за січень 2016 року - вересень 2018 року, згідно з положеннями Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 року №159 за весь період затримки виплати заборгованості за відповідні місяці з 08 січня 2016 року по день фактичної виплати доходів, зокрема по 23 травня 2023 року.

Аргументуючи заявлені вимоги, позивач пояснив, що на день виключення зі списків військової частини, не отримав у повному розмірі кошти на які мав право під час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції у період з 29.01.2020 по дату звільнення, зокрема доплату за службу у нічний час за період з 08.01.2016 до 30.09.2018. Вказану доплату на виконання рішення суду Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувало 25.05.2023. Вважає, що у зв`язку із виплатою означеної доплати лише на виконання рішення суду має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням таких строків.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

07.09.2023 від представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - відповідач) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову з огляду на його безпідставність. Пояснює, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Крім того, звертає увагу на те, що стягнуті на користь позивача суми за судовим рішенням не були попередньо нараховані та не були виплачені, а були спірними, оскільки в справі №240/15940/22 відповідачем притримувалася правова позиції, що ОСОБА_1 не має права на затребувані ним суми. Відтак лише за наслідком винесення рішення у вказаній справі та набрання ним законної сили на відповідача таким покладено обов`язок сплатити позивачу заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час.

18.09.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказав, що викладене відповідачем твердження у відзиві жодним чином не спростовують обґрунтувань заявлених позовних вимог.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд зважає на наступне.

Встановлено, що позивач у період з 25.06.2010 до 31.10.2019 перебував на службі в органах внутрішніх справ та Національній поліції України, про що свідчить довідка управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 прийнятого у справі №240/15940/20 Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області здійснено позивачу доплату за службу у нічний час. Нараховані кошти у розмірі 6020,94 грн позивачу виплачено 23.05.2023, про що свідчить банківська виписка, яка міститься в матеріалах справи.

Позивач вважаючи, що має право на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків отриманої виплати за весь час затримки виплати, звернувся до відповідача із відповідною заявою, однак у відповідь отримав відмову, мотивовану відсутністю підстав для нарахування компенсаційних виплат, оскільки рішенням суду такі не передбачені.

Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною та такою, що порушує його права, а тому з метою захисту порушених прав та законних інтересів звернувся до суду із позовною заявою щодо встановлення права на отримання компенсаційних виплат за невчасне його отримання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями п.4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі №2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст.3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Використане у ст.3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у справі № 6-58цс11, справі №21-2003а16, про це зазначено Верховним Судом у справах №336/4675/17, №523/1124/17, №521/940/17.

Натомість, слід відмітити, що така правова позиція висловлена Верховним Судом ще за чинності редакції ст.117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), яка передбачала виплату працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку без обмеження будь-яким строком.

У той час, на підстав прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" №2352-IX від 01.07.2022" (далі - Закон №2352-IX) положення ст.117 КзПп України викладені у наступній редакції:

"У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті".

Тобто, зважаючи на викладене, враховуючи вищевказані зміни положень ст.117 КзПп України та аналогію закону, до даних спірних правовідносин слід застосовувати обмеження шестимісячним строком виплати працівникові його середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, а тому суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення у межах шестимісячного строку, тобто за період з 31.10.2019 по 01.05.2020.

Аналогічні висновки викладені у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду: від 24.11.2023 у справі №120/4829/23, від 06.11.2023 у справі №240/25127/22, від 07.09.2023 №240/26411/22 та від 17.07.2023 у справі №240/24667/22.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного суду є захист порушених прав фізичних осіб з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно позовні вимоги не можуть бути спрямовані у майбутнє, оскільки задоволення такого позову буде суперечити меті і завданню адміністративного судочинства. Тому суд вважає, що порушене право підлягає захисту станом на час вирішення справи, а тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи наведене, з урахуванням висновків суду у даній справі, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул. Старий Бульвар, 5/37, м.Житомир,10008.) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за час затримки доплати за службу у нічний час.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.11.2019 до 01.05.2020 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої доплати за службу у нічний час.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 27 грудня 2023 р.