Справа № 949/2312/23
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №949/2312/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача начальника Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковника ОСОБА_2 та просить визнати протиправною і скасувати винесену ним постанову №235/1 від 09 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу у сумі 1700,00 грн. та закрити провадження, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 серпня 2023 року начальником Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковником ОСОБА_2 винесено постанову, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Вказаною постановою його визнано винним у тому, що він не прибув 25 липня 2023 року до першого відділу Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі Перший відділ Сарненського РТЦК та СП) для уточнення військово-облікових даних, згідно розпорядження №3690 від 21 липня 2023 року, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2 п.1 «Правил військово обліку призовників, військовозобов`язаних» - додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затв. Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487. Дану постанову позивач вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, він дізнався лише 08 листопада 2023 року, коли йому поштар вручив поштовий лист від Дубровицького відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження по стягненню з нього на користь держави штрафу в розмірі 3400,00 грн., що було відкрито на підставі оскаржуваної постанови. Вказує, що він не знав, що 28 липня 2023 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП та про необхідність прибуття до першого відділу Сарненського РТЦК та СП на 09 серпня 2023 року. Зі змістом протоколу його не ознайомлено, а сам протокол йому вручено не було, що суперечить вимогам cт.cт.254, 255, 256 КУпАП. В подальшому розгляд справи відбувся без його участі, оскільки на розгляд справи його також не викликали. Вважає, що оскільки він не був поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, тому було порушено його права на захист. Також звертає увагу, що у тексті оскаржуваної постанови не зазначено інформації щодо його участі під час розгляду справи, так само і не зазначено інформації щодо його відсутності. Вказане свідчить, що розгляд справи проводився без нього, а отже оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження у справі (а.с.14).

Від відповідача В. Качура надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, а справу розглянути без участі представника Сарненського РТЦК та СП. Вказує, що пред`явлений позов не обґрунтований та не доведений належними і допустимими доказами, з огляду на наступне. 21 липня 2023 року начальником першого відділу Сарненського РТЦК та СП, видано Розпорядження про оповіщення працівників філії Висоцьке лісове господарство ДСГП Ліси України про їх виклик на 25 липня 2023 року на 09-00 год до першого відділу Сарненського РТЦК та СП, про що їх у встановлений законом спосіб та уповноваженою на те особою, було оповіщено. Проте у вказаний у розпорядженні день та час, позивач до першого відділу Сарненського РТЦК та СП не з`явився та не повідомив про поважність причини такої неявки. 28 липня 2023 року, у зв`язку з неявкою позивача до першого відділу Сарненського РТЦК та СП, відносно нього був складений протокол № 245 про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 КУпАП, де містилась інформація, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього буде розглядатися 09 серпня 2023 року о 09-00 год. в приміщенні Сарненського РТЦК та СП, також у протоколі роз`яснено його права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. При цьому, оскільки в Україні діє особливий період, тому дії позивача було кваліфіковано за ч.2 ст.210 КУпАП. Копію протоколу 02 серпня 2023 року було надіслано позивачу на його адресу проживання рекомендованим поштовим відправлення та який йому було своєчасно вручено. Проте позивач на вказані у протоколі дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився і жодних заяв, повідомлень чи клопотань, не подав та не повідомив про причини неявки. 09 серпня 2023 року було винесено постанову № 235/1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210 КУпАП з накладенням на нього штрафу у розмірі 1700 грн. З цих підстав, відповідач вказує, що як в процесі складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, так і оскаржуваної ним постанови, були дотримані норми діючого законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити, з викладених у позовній заяві підстав. Додатково зазначивши обставини, які вважає вагомими при ухваленні рішення по справі.

Заслухавши позивача та дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч.2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Отже, станом на 25 липня 2023 року (дата, на яку ОСОБА_1 повинен був з`явитися до першого відділу Сарненського РТЦК та СП) діяв особливий період.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

У відповідності до ч.ч.5, 6 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Частиною 3 статті 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 21 липня 2023 року за №3690 начальником першого відділу Сарненського РТЦК та СП ОСОБА_3 видано Розпорядження про оповіщення працівників філії Висоцьке лісове господарство ДСГП Ліси України, серед яких значиться і позивач, про їх виклик на 25 липня 2023 року на 09-00 год до першого відділу Сарненського РТЦК та СП, з метою уточнення військово-облікових даних та проходження медичного огляду військово-лікарської комісії (а.с.19).

24 липня 2023 року головним лісничим філії Висоцьке лісове господарство ДСГП Ліси України видано Наказ про оповіщення працівників про явку до першого відділу Сарненського РТЦК та СП на зазначені дату та час (а.с.29).

Відповідно до інформації філії Висоцьке лісове господарство ДСГП Ліси України від 24 липня 2023 року №559, адресованої начальнику першого відділу Сарненського РТЦК та СП ОСОБА_4 , 24 липня 2023 року по філії Висоцьке лісове господарство ДСГП Ліси України видано наказ №142 «Про оповіщення працівників філії про їх виклик до першого відділу Сарненського РТЦК», і про необхідність прибути на вказану у розпорядженні дату до першого відділу Сарненського РТЦК, ОСОБА_1 був оповіщений (а.с.23).

28 липня 2023 року начальником відділення обліку мобілізаційної роботи заступником начальника першого відділу Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_5 , відносно позивача було складено протокол № 245 про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210 КУпАП, де зазначено, що 25 липня 2023 року, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув до Першого відділу Сарненського РТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних, згідно розпорядження від 21 липня 2023 №3690, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2 п.1 «Правил військово обліку призовників, військовозобов`язаних» - додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затв. Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487. У протоколі, серед іншого, містилась інформація, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього буде розглядалися 09 серпня 2023 року о 09:00 год., в приміщенні Сарненського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

09 серпня 2023 року начальником Сарненського РТЦК та СП Качуром О.В., відносно позивача було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №235/1, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 25 липня 2023 року не прибув до першого відділу Сарненського РТЦК та СП для уточнення військово-облікових даних, згідно розпорядження від 21 липня 2023 року №3690, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.2 п.1 «Правил військово обліку призовників, військовозобов`язаних» - додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затв. Постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487 (а.с.24).

Відповідно до ч.1 ст.210 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 2 ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до пункту 1 Додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, призовники і військовозобов`язані повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.11 ст.38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Позивач у позовній заяві вказує, що він не був поінформований, що 28 липня 2023 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП та про необхідність прибуття на 09 серпня 2023 року до першого відділу Сарненського РТЦК та СП.

У свою чергу, у поданому відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що позивачу було надіслано та вручено вказаний протокол, на підтвердження чого, долучено до матеріалів справи список поштових відправлень від 02 серпня 2023 року, де під №09 значиться поштове відправлення на ім`я позивача зі штриховим ідентифікатором №097 від 02 серпня 2023 року, а також копію фіскального чека про оплату поштових відправлень від 03 серпня 2023 року (а.с.21-22).

За приписами ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 2 ст.277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення, передбачені ст.210 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм, дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП особа повідомляється не пізніше, як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченимист.268 КУпАП.

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Суд наголошує, що законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже, робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Натомість, в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що позивача ОСОБА_1 на виконання вимог чинного законодавства, було належним чином завчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів отримання позивачем протоколу про адміністративне правопорушення, де містилися інформація про дату, час та місце розгляду справи, а також інші дані, які б свідчили про своєчасне повідомлення (поінформованість) позивача про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, факт направлення поштового відправлення (протоколу про адміністративне правопорушення) за адресою місця проживання позивача без доказів отримання ним такого відправлення, не може розцінюватись судом, як належний та достатній доказ на підтвердження сповіщення позивача про розгляд відносно нього справи. Матеріали справи не містять й доказів ухилення позивача від отримання повідомлення про розгляд справи. Протилежного відповідачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами.

Таким чином, суд констатує, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не були забезпечені процесуальні гарантії прав позивача, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді справи. Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП у його відсутності не тільки грубо суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило особу можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі право на захист.

Отже, суд вважає, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не було дотримано вимог КУпАП щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та сприяння реалізації особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її процесуальних прав.

Суд зауважує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Для встановлення «обґрунтованості висунутого обвинувачення» у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази по усім епізодам обвинувачення, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини «поза розумним сумнівом».

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі не надано до суду доказів, які спростовують наведені позивачем факти порушення порядку прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд позбавлений права самостійно збирати докази у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо недодержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, яка передбачена Законом, недостатність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Інші доводи позивача щодо підставності позовних вимог та докази, на які він посилається, не заслуговують на увагу та не враховуються судом, як такі, що не стосуються предмета спору.

Дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, належним чином не оцінив усі обставини справи та прийняв рішення, яке не відповідає вимогам Закону, а тому з огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Начальника Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Сарненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, полковника ОСОБА_2 №235/1 від 09 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу у сумі 1700,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 27 грудня 2023 року о 16-00 год.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду Рівненської області Оборонова І.В.