Справа № 120/16891/23
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

27 грудня 2023 р. Справа № 120/16891/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Крапівницької Н.Л,,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України)

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови позивачу у звільненні з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Ухвалою від 14.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що відповідно до абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підставою для звільнення з військової служби є наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи. Оскільки позивач не надав доказів наявності у його дружини інвалідності І або ІІ групи, відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби.

18.12.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується із доводами відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Відповідно до наказу начальника 15 мобільного прикордонного загону № 11-ОС від 17.02.2023 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-060945), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.02.2023 № 176-ОС, з 17 лютого 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону № 24-ОС від 25.02.2023 призначено молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-060945), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника першої групи мінометів першого вогневого відділення мінометної прикордонної застави першої комендатури швидкого реагування, з 25 лютого 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з 10.06.2012 із гр. ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 .

У відповідності до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 362916 від 22.08.2023, дружині ОСОБА_2 встановлено III групу інвалідності безстроково. Причина інвалідності - загальне захворювання.

24.09.2023 позивач подав рапорт на ім`я начальника мінометної прикордонної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування щодо подання останнім клопотання перед вищим командуванням про його звільнення з лав Збройних Сил України за сімейними обставинами - у зв`язку з наявністю дружини, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи.

За результатами розгляду рапорту листом начальника 15 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_3 № 12/35116/23-Вн від 11.10.2023 позивача було повідомлено, що службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника першої групи мінометів першого вогневого відділення мінометної прикордонної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації н.п. Суботів) №2.1/32608/23-Вн від 24.09.2023, щодо звільнення з військової служби у запас за підпунктом «г» («у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи») пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був розглянутий керівництвом прикордонного загону.

За результатами розгляду повідомлено, що у зазначеній нормі цього Закону передбачено, що під час дії воєнного стану, для реалізації військовослужбовцем можливості бути звільненим з військової служби за призовом під час мобілізації за сімейними обставинами, у разі, якщо дружина військовослужбовця є особою з інвалідністю III групи, має надати наступні підтверджувальні документи: 1) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю І чи П групи; або 2) про наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та одного із батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

А тому, на думку відповідача, відсутні визначені законодавством України підстави для звільнення позивача з військової служби, а також відсутні документи, які підтверджують законні підстави для звільнення позивача з військової служби.

З огляду на викладене, на думку представника позивача, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не звільнення позивача зі служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наведені обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

В свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави для звільнення з військової служби.

Зокрема, підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Предметом цього позову є бездіяльність відповідача щодо не звільнення позивача за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Враховуючи зазначене, при вирішенні цього спору слід визначитись щодо змісту речення із застосуванням комбінованого сполучника "та/або", оскільки такий застосовується в абзаці 6 підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII.

Постановою від 22.05.2019 № 437 Кабінет Міністрів України з метою забезпечення конституційних положень про державний статус української мови та уніфікації вживання правописних норм погодив пропозицію Міністерства освіти і науки та Національної академії наук щодо схвалення Українського правопису в новій редакції, розробленій Українською національною комісією з питань правопису (далі - Український правопис-2019). Відповідно до параграфу 165. "СКІСНА РИСКА (/)" Українського правопису-2019 скісну риску ставимо в таких позиціях: "[…] В офіційно-діловому та науковому стилях - як розділовий знак […] Уживаються також комбіновані єднально-розділові сполучники і/або, рідше та/або (без відступів до і після скісної риски): порушення авторського і/або суміжних прав; "Типова освітня програма підвищення кваліфікації голів і/або членів правлінь об`єднань співвласників багатоквартирних будинків"; Війна і/або поезія? (назва газетної публікації)".

Тобто, вживання єднального сполучника "та" вказує на два поняття разом, тоді як використання розділового сполучника "або" вказує на виділення: одне поняття з кількох понять. Коли ми говоримо:

- "A та B", використовуючи єднальний сполучник, ми маємо на увазі обидва разом, A + B;

- "A або B", використовуючи розділовий сполучник, ми можемо мати на увазі "A, а не B", і ми можемо мати на увазі "B, а не A";

- "А та/або В", використовуючи скісну риску "/" між двома сполучниками, то ми утворюємо комбінований єднально-розділовий сполучник, що вказує на два можливі варіанти сполучника ("та" і "або"), один із яких можна вибрати.

Іншими словами, використання скісної риски в комбінованому сполучнику "та/або" означає, що ми допускаємо обрання як "та", так і "або", як наслідок можемо мати на увазі: 1) А+В; 2) А, не В; 3) В, не А.

Таким чином, використання "та/або" дозволяє стверджувати, що існує три можливих варіанти вибору, а не два.

Отже, вжите в абзаці п`ятому підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII "та/або" є комбінованим єднально-розділовим сполучником, що розширює (а не звужує) кількість варіантів вибору. Як наслідок наведеного тлумачення, згадану норму права слід розуміти таким чином:

- військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо не висловили бажання продовжувати військову службу):

1) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю, за відсутності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

2) у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за відсутності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю;

3) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Таким чином, відповідач помилково розтлумачив норму абзацу п`ятого підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII шляхом істотного звуження її змісту, адже фактично замінив вжитий законодавцем комбінований сполучник "та/або" на єднальний "та". Наслідком такого помилкового тлумачення відповідача є акт правозастосування (відмова у задоволенні рапорту про звільнення з військової служби), що прямо суперечить закону та порушує права позивача.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII, оскільки його дружина є особою з інвалідністю ІІІ групи.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо не звільнення ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України); (с. Руська Поляна, Черкаський район, Черкаська область, )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя:

Секретар: