Справа № 215/178/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 215/178/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року (суддя Сидоренко Д.В.) у справі №215/178/23 за позовом ОСОБА_1 до Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою з приводу неналежного розгляду його заяви від 11.07.2022 №С-344-П.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання: документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за позов, який містить вимоги немайнового характеру у розмірі 1073,60 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху від позивача 13.04.2023 надійшла заява про поновлення провадження по справі після усунення недоліків, в якій ОСОБА_1 просить суд звільнити від сплати судового збору у зв`язку з доходом у 2393 грн., який менше рівня прожиткового мінімуму 2684 грн. із захистом соціальних прав ст.46 Конституції України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, а позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно статті 315 КАС України.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на те, що суд першої

інстанції безпідставно відмовив в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, оскільки дохід позивача не дозволяє сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі. Крім цього, позивач вважає, що переданий на вирішення суду спір є справою про захист соціальних прав, що є самостійною підставою для звільнення позивача від сплати судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з огляду на її законність та обгрунтованість.

Позивачем подано клопотання, в якому останній фактично просить не приймати до уваги відзив відповідача як такий, що не відповідає вимогам ст.162 КАС України, оскільки в ньому, зокрема, відсутні заперечення на обставини, якими обгрунтована апеляційна скарга; не визначено обставини, які визнаються відповідачем

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Як слідує з наведених положень процесуального закону, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони. Втім, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

До заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем долучено довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 14.03.2023 рік, згідно якої загальний дохід позивача за 2022 рік склав 28716 грн.

Встановлено, що 5 відсотків розміру річного доходу позивача за 2022 рік складає 1435,80 грн., що перевищує розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за подання цієї позовної заяви до суду.

Отже, суд першої інстанції обгрунтовано зазначив про відсутність законодавчо визначених підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи позивача про те, що переданий на вирішення суду спір є справою про захист соціальних прав, оскільки предмет спору у цій справі фактично становить дотримання відповідачем порядку розгляду заяви позивача від 11.07.2023 р. вх. С-344-П і вказана заява не стосувалася захисту соціальних прав позивача.

Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції і аргументи позивача про те, що він є членом малозабезпеченої сім`ї. З цього приводу суд зазначає те, що позивачем не було надано доказів як щодо складу його сім`ї так і щодо доходів членів сім`ї

Отже, вважаючи на те, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а позивачем, окрім довідки про дохід, жодних інших документів на підтвердження скрутного матеріального становища не надано, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що обов`язок щодо надання до суду переконливих доказів, які свідчать про неможливість сплати судового збору покладений саме на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням. Лише у разі неможливості самостійно подати такі докази з об`єктивних причин, особа повинна про це повідомити суд, заявивши відповідне клопотання про їх витребування. У поданій позовній заяві позивачем не наведено причин, які унеможливлюють самостійного подання до суду доказів його матеріального стану.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що надання таких доказів не може бути підставою лише для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки положення статті 133 КАС України передбачають і інший порядок вирішення питання щодо сплати судового збору, а саме: зменшення розміру належного до оплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Таких клопотань позивачем заявлено не було.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у спірному випадку були наявні підстави для залишення позову без руху.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, оскільки у встановлений судом строк позивачем недоліки позовної заяви усунуті не були, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позову позивачу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що повернення позову не позбавляє ОСОБА_1 процесуальної можливості повторно звернутися до суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.315, ст.ст.316 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року по справі №215/178/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строки, які визначено ст..329 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 27.12.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк