Справа № 520/1572/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 р. Справа № 520/1572/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, по справі № 520/1572/23

за позовом ОСОБА_1

до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань які полягають у відмові підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідок про розмір грошового забезпечення станом на січень 2020 року, січень 2021 року, січень 2022 року та січень 2023 року;

- зобов`язати Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на січень 2020 року, січень 2021 року, січень 2022 року, 2023 року обчисленого із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня кожного календарного року для перерахунку основного розміру її пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та з 01.01.2023.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 частково задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність Північно-східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань, які полягають у відмові ОСОБА_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на січень 2020 року.

Зобов`язано Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року, обчисленого із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, для перерахунку основного розміру її пенсії з 01.02.2020 по 01.01.2021, у відповідності до вимог ст.43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ,з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань суму сплаченого судового збору у розмірі 858,88.

Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в апеляційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року в частині відмовлених позовних вимог і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи, якими позивач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, фактично аналогічні доводам, викладеним ним в адміністративному позові.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач отримує від ГУ ПФУ в Харківській області пенсію у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», обліковується у якості пенсіонера по лінії Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань

Представник позивача - адвокат Коломойцев М.М. 02.11.2022 звернувся до відповідача з заявою про видачу довідок про грошове забезпечення військовослужбовця станом на січень 2020, січень 2021, січень 2022 у цілях подальшого перерахунку розміру вже призначеної пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.01.2023.

За цим зверненням органом публічної адміністрації було вчинено відмову, оформлену

За результатами розгляду зазначеного звернення відповідач листом від 23.01.2023 № 22-410/4.1/1/57-23 залишив останнє без задоволення.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач вернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29.01.2020 року була відновлена дія пункту 4 постанови КМУ № 704 у первісній редакції, де розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року, тому прохання позивача видати йому довідку для перерахунку його пенсії з 01.02.2020 року, відповідно до постанови КМУ № 704, було обумовлено підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом № 1082-ХІІ «Про Державний бюджет на 2020 рік» на 01.01.2020 року.

Відмовляючи у задоволенні вимог в частині визнання протиправною відмови відповідача у наданні ним довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року та зобов`язання останнього підготувати та надати такі довідки для перерахунку його пенсії, суд першої інстанції вважає, що Закони України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15.12.2020 року , «Про Державний бюджет на 2022 рік» від 02.12.2021 року та «Про Державний бюджет на 2023 рік» від 03.11.2022 року містять спеціальну величину прожиткового мінімуму для визначення посадових окладів працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, яка є сталою з 01.01.2020 року по 2023 рік, та становить 2102 грн., тому підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців , на думку суду першої інстанції, у 2021році, у 2022 році, та у 2023 році не відбувалось.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, з наступних підстав.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано двома шляхами:

(1) через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади, у спосіб, визначений пунктами 1-3 Порядку № 45;

(2) за відповідною заявою пенсіонера та доданими до неї документами.

При цьому, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» затвердив Порядок № 45.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Пунктом 4 Постанови КМУ № 704, в редакції від 30.08.2017 року, яка була чинна до 24.02.2018 року, було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Проте згодом постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.1018 року № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до постанови Уряду № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови КМУ № 704 було викладено у новій редакції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18, яка набрала законної сили 29.01.2020 року, визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови КМУ № 103, яким були внесені зміни до пункту 2 постанови КМУ № 704.

Таким чином, дія пункту 4 постанови № 704 відновлена у первісній редакції, яка, при цьому, запроваджувала у якості однієї з величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.

З цього приводу колегія суддів враховує, що із 01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини, вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Зі змісту наведених положень та, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 7 КАС України, колегія суддів вважає, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ та пункту 4 постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 постанови №704, перевагу належить надати положенням закону, як акту права вищої юридичної сили, з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у ст. 8 Конституції України.

Оскільки норма пункту 3 розділу II Закону № 1774-VIII не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 постанови КМУ № 704, у редакції до внесення змін постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704, тому відсутні правові підстави для обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Тобто, положення пункту 4 постанови КМУ № 704 щодо обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягає.

Колегія суддів також зазначає, що застосування означених вище нормативних актів у подібних правовідносинах вже було предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у пункті 62 постанови від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 Верховний Суд сформулював наступні правові висновки:

(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Такий правовий висновок підтриманий Верховним Судом також у постановах від 06.02.2023 року у справі № 160/2775/22, від 15.02.2023 року у справі № 120/6288/21-а, від 22.03.2023 року у справі № 340/10333/21, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає застосуванню судами першої та апеляційної інстанцій.

Законами України «Про Державний бюджет України» на 2020, 2021,2022,2023 роки встановлені такі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01.01.2020 - 2102 грн., з 01.01.2021 - 2270 грн., з 01.02.22 - 2481 грн., з 01.01.2023 - 2684 грн.

Таким чином, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України підвищувалося відповідно з 2020, 2021,2022,2023 років.

З урахуванням положень п.1 та п.5 Порядку № 45 означена обставина обумовлює право позивача на перерахунок його пенсії.

Колегія суддів зазначає, що Закон України від 14.11.2019 року № 294-IX Про Державний бюджет України на 2020 рік, Закон України від 15.12.2020 року № 1082-IX Про Державний бюджет України на 2021 рік , Закон України від 02.12.2021 року № 1928-1Х «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закон України від 03.11.2022 року № 2710-ІХ « Про Державний бюджет на 2023 рік» не містять застережень щодо застосування, як розрахункової величини для визначення грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 року, а також прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення розміру посадового окладу осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Помилковим є посилання суду першої інстанції на те, що у зазначених законах України «Про Державний бюджет» розрахунковою величиною для визначення грошового забезпечення у 2020, 2021, 2022, 2023 роках є спеціальна величина прожиткового мінімуму, яка в ці роки є сталою та становить 2102 грн., оскільки ця норма не підлягає застосуванню для визначення грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, а застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

Тільки 12.05.2023 року Уряд постановою № 481 змінив редакцію пункту 4 постанови КМУ № 704, виклавши її наступним чином:

« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Застосовуючи зазначений правовий підхід до обставин цієї справи, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні позивачу довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, скасовує судове рішення в частині, якою судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з прийняттям постанови про задоволення цих вимог.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

і питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 по справі № 520/1572/23 - скасувати в частині, якою судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задовольнити.

Визнати протиправними дії Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, які полягають у відмові ОСОБА_1 підготувати та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023 для перерахунку її пенсії.

Зобов`язати Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та на 01.01.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії відповідно з 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 року ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва