Справа № 520/28602/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року № 520/28602/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департамента патрульної поліції Національної поліції України, щодо не зарахування до стажу служби в Національній поліції який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, вислуги років у Державній кримінально-виконавчої служби України, яка станом на 24.11.2017 становить 5 років 7 місяців 20 днів в календарному обчисленні та 4 роки 11 місяців 24 дні у пільговому обчисленні;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України зарахувати до стажу служби в Національній поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, вислуги років у Державній кримінально-виконавчої служби України, яка станом на 24.11.2017 становить 5 років 7 місяців 20 днів в календарному обчисленні та 4 роки 11 місяців 24 дні у пільговому обчисленні.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач в період з 28.02.2014 по 24.11.2017 проходив службу на посадах у Державній кримінально-виконавчій службі України та мав спеціальне звання старшого лейтенанта внутрішньої служби та був звільнений з «Диканівської виправної колонії № 12» 24.11.2017. У наказі про звільнення за №196/ОС-17 від 24.11.2017 зазначено вислуга років у календарному обчисленні 5 років 7 місяців 20 днів та у пільговому обчисленні 4 роки 11 місяців 24 дні. Наказом Департаменту патрульної поліції №525 о/с від 01.12.2017р. ОСОБА_1 з 04.12.2017року зараховано на службу до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції на посаду поліцейського, а в подальшому інспектора, на якій перебуває до теперішнього часу. В порядку переатестування присвоєно спеціальне звання старшого лейтенанта поліції. Однак, до стажу його служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та право на надання додаткової оплачуваної відпустки, протиправно не було зараховано стаж служби на посадах в Державній кримінально-виконавчій службі, що впливає на виплату йому надбавки до грошового забезпечення та надання йому додаткової оплачуваної відпустки. На звернення до відповідача отримав відмову, у який зазначено, що відповідно до ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», яка на думку відповідача не дає підстав для зарахування до стажу служби в поліції стажу служби у кримінально-виконавчої службі. Вважаючи відмову безпідставною та такою, що порушує його права звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, посилаючись на те, що ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік видів служби, які зараховуються до стажу служби в поліції, який не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені ч.2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає, що позивач не був працівником системи органів внутрішніх справ органів внутрішніх справ України, не перебував на службі в органах міліції. Просить у задоволені позову відмовити.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Позивач в період з 28.02.2014р. по 24.11.2017р. проходів службу на посадах у Державній кримінально-виконавчої служби України та мав спеціальне звання старшого лейтенанта внутрішньої служби. Наказом про звільнення за №196/ОС-17 від 24.11.2017р. позивач був звільнений з «Диканівської виправної колонії №12» з 24.11.2017р.. У наказі про звільнення за №196/ОС-17 від 24.11.2017р. зазначено вислуга років у календарному обчисленні 5 років 7 місяців 20 днів та у пільговому обчисленні 4 роки 11 місяців 24 дні. Наказом Департаменту патрульної поліції №525 о/с від 01.12.2017р. ОСОБА_1 з 04.12.2017року зараховано на службу до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції на посаду поліцейського, а в подальшому інспектора, на якій перебуває до теперішнього часу. В порядку переатестування присвоєно спеціальне звання старшого лейтенанта поліції. Однак, до стажу його служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та право на надання додаткової оплачуваної відпустки, протиправно не було зараховано стаж служби на посадах в Державній кримінально-виконавчій службі, що впливає на виплату йому надбавки до грошового забезпечення та надання йому додаткової оплачуваної відпустки.

На звернення з рапортом до Департаменту патрульної поліції про зарахування вислуги років у Державній пенітенціарній службі України до стажу служби в поліції , відповідач листом від 01.05.2023р. за №7477/41/4/03-2023 повідомив позивача, що положення ст.78 Закону України «Про Національну поліцію»,не дає підстав для зарахування до стажу служби в поліції стажу служби у кримінально-виконавчої службі. Вважаючи відмову безпідставною та такою, що порушує його права звернувся до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

У частині другій статті 78 Закону № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Спірні правовідносини між сторонами склались щодо незарахування стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (на час звільнення в Державній пенітенціарній службі України) до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачеві надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Судом установлено, що позивач з з 28.02.2014р. по 24.11.2017р. проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України на різних посадах.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11 липня 2003 року № 1129-IV до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому, частина п`ята статті 23 Закону України від 23 червня 2005 року № 2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а у подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, у тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі № 826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Позиція щодо зарахування вислуги років в Державній кримінально-виконавчій службі України до стажу служби у Національній поліції України підтримана Верховним Судом в постанові від 20 жовтня 2022 року № 160/11127/20 (адміністративне провадження № К/9901/33170/21). В зазначеній постанові Верховний Суд, скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення першої інстанції, дійшов висновку, що стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

В наявною в матеріалах справи послужного списка ОСОБА_1 встановлено, що з 20.02.2014 по 24.11.2017 він проходив службу у Державній кримінально-виконавчій службі України. Відповідно до Наказу №196/ОС-17 від 24.11.2017, звільнений за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України» за власним бажанням, календарна вислуга на день звільнення складає 5 років, 7 місяців, 20 днів, пільгова 4 роки, 11 місяців, 24 дні.

Отже, врахувавши тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в установі виконання покарань, діяльність позивача, функції, які ним виконувались на момент проходження служби, статус позивача, суд дійшов висновку, що стаж служби позивача в Державній кримінально-виконавчій службі України підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015 року установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Положеннями підпунктів 3-6 частини 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" № 900-VIII від 23.12.2015 року, який набрав чинності 29.12.2015 року, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Отже, служба в Державній пенітенціарній службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та відповідно до пункту 3 частини 2 статті 78 Закону № 580-VIII повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції України щодо неврахування позивачу до стажу служби у поліції період служби у Державній пенітенціарній службі України з 28.02.2014 по 24.11.2017 роки., яка становить 5 років 7 місяців 20 днів в календарному обчисленні та 4 роки 11 місяців 24 дні у пільговому обчисленні.

З огляду на зазначене, позовні вимоги зобов`язального характеру на підставі п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби у поліції період служби у Державній пенітенціарній службі України з 28.02.2014 по 24.11.2017 роки, яка становить 5 років 7 місяців 20 днів в календарному обчисленні та 4 роки 11 місяців 24 дні у пільговому обчисленні.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується н їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, таким чином сплачена сума судового збору підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 61118, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, щодо не зарахування до стажу служби ОСОБА_1 в Національній поліції України який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, вислуги років у Державній кримінально-виконавчій службі України, яка станом на 24.11.2017 становить 5 років 7 місяців 20 днів в календарному обчисленні та 4 роки 11 місяців 24 дні у пільговому обчисленні.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 61118, ) зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в Національній поліції України, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, вислуги років у Державній кримінально-виконавчої служби України, яка станом на 24.11.2017 становить 5 років 7 місяців 20 днів в календарному обчисленні та 4 роки 11 місяців 24 дні у пільговому обчисленні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департамента патрульної поліції Національної поліції України (вул.Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 61118, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,6 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.