Справа № 461/10636/23
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови ради №502 від 30.11.2023 про адміністративне правопорушення.
Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, диспозицією якої передбачено відповідальність за заняття проституцією, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивачу ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 181-1 КУпАП, диспозицією якої передбачено відповідальність за заняття проституцією. Водночас, чинним українським законодавством не визначено, які саме дії слід розуміти як заняття проституцією. Позивач зазначає, що дійсно, у зазначені в постанові час та місці вона була присутня, однак ніяких інтимних послуг не здійснювала, а надавала послуги з масажу в дозволених законодавством межах, без надання відповідних сексуальних послуг.
У зв`язку з цим, просить позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21 грудня 2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.
Позивач подала клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася. Надіслала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
Суд зазначає, що розгляд даної справи відбувається за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ (ст.268 КАС України).
Згідно ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до положень ст.268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст.286 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету .
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відтак, враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд встановив, що постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30 листопада 2023 року №502, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 10.11.2023 року УМП ГУ НП у Львівській області складено протокол серії ВАД№028825 щодо ОСОБА_2 , яка 10.11.2023 о 19:10 год. за адресою: АДРЕСА_1 , надавала інтимні послуги у вигляді еротичного масажу за грошову винагороду в розмірі 2000 грн. за годину таких послуг, чим, на думку автора постанови, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.181-1 КУпАП.
Частиною 1 ст. 181-1 КУпАП передбачено відповідальність за заняття проституцією.
Чинним українським законодавством не визначено, які саме дії слід розуміти як заняття проституцією.
Разом з тим, у міжнародних договорах, що стосуються боротьби з торгівлею людьми та з експлуатацією проституції третіми особами, міститься визначення проституції.
Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Отже, проституція - це рід занять, що виражається у систематичному вступі жінок і чоловіків у безладні статеві стосунки за винагороду або будь-яку іншу форму відшкодування.
Таким чином, об`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 181-1 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку та суспільної моралі.
Вказане правопорушення є із матеріальним складом, об`єктивна сторона якого полягає у занятті проституцією, тобто у вступі у статеві стосунки за певну винагороду в грошовій, майновій чи будь-якій іншій формі. Неодмінними ознаками даного правопорушення є: діяльність сексуального характеру, добровільність, платність та систематичність.
Тобто, невід`ємною складовою для встановлення наявності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.181-1 КУпАП, є виявлення систематичності вступу особи у безладні статеві стосунки за винагороду, визначену в конкретній формі.
Позивач зазначає, що дійсно, у зазначений в постанові час та місці за адресою: АДРЕСА_1 , вона була присутня, однак ніяких інтимних послуг не здійснювала, а надавала послуги з масажу в дозволених законодавством межах, без надання відповідних сексуальних послуг. Наданий нею вид масажу не є заняттям проституцією, оскільки в статеві стосунки позивач ні з ким під час масажу не вступала, інтимних зон клієнта не торкалася.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, в основу прийнятого рішення про визнання ОСОБА_1 винною за ч.1 ст.181-1 КУпАП адміністративна комісія поклала протокол серії ВАД№028825 від 10 листопада 2023 року, рапорт від 10 листопада 2023 року, пояснення ОСОБА_3 , повістку №5 від 21 листопада 2023 року, рапорт від 29 листопада 2023 року, фотосвітлини та скріншот зі сайту massageros.com.
Разом з цим, в матеріалах справи відсутні інші докази надання позивачем інтимних послуг, зокрема доказів отримання грошових коштів саме за інтимні послуги, не вилучено самі грошові кошти, не долучено до матеріалів справи можливі аудіо-, відеозаписи, фотозйомку правопорушення, на яких зафіксовано факт надання послуг, які ставляться у провину позивачці. Крім цього, не вилучено та не долучено жодних інших речових доказів, які б могли довести надання позивачем інтимних послуг.
Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , в розумінні ст. 251 КУпАП, відповідачем не надано.
Не спростовані відповідачем і твердження позивачки про те, що остання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.ст. 73,76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частина 2 цієї ж статті передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Щодо вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували дані обставини.
В судове засідання відповідач не з`явився і не довів правомірність прийнятих ним рішень по справі.
Позивач зазначає, що не вчиняла жодних порушень, зазначених в оскаржуваній постанові.
Докази, які б спростовували такі твердження позивача, суду не надано.
Свідки вчинення правопорушення відсутні, відсутні підтверджуючі матеріали фотозйомки чи відеозапису, які б дозволили переконатись у допущенні правопорушення позивачем, відсутні будь-які інші докази на підтвердження правопорушення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача і вважає, що оскаржувана нею постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Крім того, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме сплачений судовий збір, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ч.1 ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 19, 77, 90, 242, 243, 246 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
адміністративний позов задовольнити.
Постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 30 листопада 2023 року №502 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 181-1 КУпАП, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,8 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя І.Р.Волоско