Справа № 520/1625/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

з питань роз`яснення судового рішення

"28" грудня 2023 р. справа № 520/1625/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В. за участі секретаря судового засідання - Стрєлки О.В., позивача - не прибув, представника відповідача - Офісу Генерального прокурора - не прибув, представника відповідача - Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону - Рижик Світлани Олександрівни, представника відповідача - Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону - Мамедова Раміза Гумбатовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про роз`яснення судового рішення від 04.12.2023р. у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Офісу Генерального прокурора (далі за текстом - Відповідач №1), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (далі за текстом - Відповідач №2), Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону (далі за текстом - Відповідач №3) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, Офісу Генерального прокурора щодо невиплати щомісячної додаткової грошової винагороди; 2) зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону () нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015 року по 16.08.2015 року (Банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку ІВАN НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ); 3) зобов`язання Офісу Генерального прокурора () нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 17.08.2015 року по 31.01.2018 року (Банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку IBAN НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ); 4) зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил () нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року (Банк отримувача - АТ «Райффайзен Банк Аваль», картковий рахунок НОМЕР_1 , номер рахунку IBAN НОМЕР_2 , код банку 300335, код ЄДРПОУ банку 14305909, отримувач ОСОБА_1 , РНОКПП отримувача НОМЕР_3 ); 5) встановлення судового контролю відповідно до ст. 382 КАС України та зобов`язання Відповідачів надати до суду звіти про виконання рішення суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021р. у справі №520/1625/21 позов було залишено без задоволення з тих мотивів, що: заявник проходив публічну службу на посаді прокурора не у штаті Офісу Генерального прокурора (далі за текстом - Відповідач №1), не у штаті Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (далі за текстом - Прокуратура обєднаних сил, Відповідач №2) та не у штаті Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону (далі за текстом - Прокуратура Центрального регіону, Відповідач №3), а у штаті Харківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері (серпень 2010р.-вересень 2014р.), у штаті військової прокуратури Харківського гарнізону сил антитерористичної операції, у штаті військової прокуратури Луганського гарнізону та у штаті військової прокуратури Луганського гарнізону Військової прокуратури об`єднаних сил (22.10.2018р.-28.01.2020р.); створена законодавцем з 16.07.2015р. правова колізія, за якою приписи ч.8 ст.81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII у редакції Закону України від 02.07.2015р. №578-VIII почали суперечити приписам ч.4 ст.83 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII підлягає розв`язанню за критерієм набуття чинності останнім у часі рівнозначним однопредметним актом тобто Законом України від 02.07.2015р. №578-VIII, а тому грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах повинно складатись виключно з посадового окладу та інших виплат, встановлених саме Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII у редакції Закону України від 02.07.2015р. №578-VIII, а не інших актів права; вчиненню управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень з приводу нарахування і виплати на користь громадянина - публічного службовця коштів в оплату праці (служби) повинно передувати управлінське волевиявлення з приводу призначення та обчислення розміру відповідного платежу, що відбувається у спосіб видання окремого письмового розпорядчого акту, але заявником такого волевиявлення у межах спору оскаржено не було; за приписами п.1 ч.1 постанови КМУ від 22.09.2010р. №889 виключною компетенцією владного суб`єкта є вирішення питання про розмір призначення щомісячної додаткової грошової винагороди, котрий може коливатись від 0,1% місячного грошового забезпечення військовослужбовця до 100% місячного грошового забезпечення військовослужбовця.

При цьому, усупереч ч.2 ст.70 та ч.4 ст.161 КАС України, а також усупереч ч.3 ст.79 та ч.4 ст.162 КАС України учасниками спору не було подано до матеріалів справи доказів про те який саме суб"єкт владних повноважень у спірних правовідносинах здійснював призначення, обчислення, нарахування і виплату заробітної плати (грошового забезпечення) і складові елементи оплати праці (види грошового забезпечення) заявника у період 24.02.2015р.-28.02.2018р., що з огляду на мотиви прийняття окружним адміністративним судом указаного рішення не мало жодного юридичного значення для правильного вирішення спору по суті.

Однак, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2021р. у справі №520/1625/21 було скасовано; позов було задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо невиплати щомісячної додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 ; зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015 по 28.02.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 30.09.2021р. було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 набрала законної сили 10.08.2021р.

17.11.2021р. Харківським окружним адміністративним судом по справі №520/1625/21 був виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.12.2021р. по ВП №679112984 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2021р. у справі №520/1625/21.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.01.2022р. по ВП №679112984 на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил було накладено 5.100,00грн. штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.11.2022р. по ВП №679112984 на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил було накладено 10.200,00грн. штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.01.2023р. по ВП №679112984 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2021р. у справі №520/1625/21 із направленням до Національної поліції України подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення - умисне невиконання рішення суду.

Постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.01.2023р. по ВП №679112984 про закінчення виконавчого провадження до суб`єкта владних повноважень вищого рівня або до суду не оскаржувалась, що не заперечується сторонами по справі, а відтак, є діючою.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2022р. у справі №520/1625/21 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21. (т.2 а.с.187-189).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023р. у справі №520/1625/21 було відмовлено у задоволенні заяви Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21. (т.3 а.с.51-53).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023р. у справі №520/1625/21 заява ОСОБА_1 , подана у порядку ст.383 КАС України була задоволена частково; визнана протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил з приводу невиконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21; заява ОСОБА_1 , подана у порядку ст.383 КАС України, у решті вимог була залишена без задоволення.

Постановою Другого апеляційного суду від 07.09.2023р. у справі №520/1625/21 була скасована ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2023р. у справі №520/1625/21, а справа була направлена до окружного адміністративного суду для продовження розгляду з тих мотивів, що: ч.6 ст.383 КАС України у разі наявності підстав для задоволення заяви безальтернативно передбачає прийняття окремої ухвали у порядку, визначеному ст.249 КАС України; судом не було з`ясовано чи діяла на час прийняття ухвали Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. у справі №520/1625/21 заяву ОСОБА_1 , подану у порядку ст.383 КАС України - задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (з 17.03.2023р. перейменованої на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону) з приводу невиконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21. Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (з 17.03.2023р. перейменованої на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону) повідомити Харківський окружний адміністративний суд про виконання цієї окремої ухвали протягом 1 місяця від календарної дати виготовлення (складання) повного тексту цього судового рішення.

Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону 18.12.2023р. звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить суд: 1) окрему ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 у справі №520/1625/21, що постановлена за наслідками судового контролю у порядку ст. 383 КАС України, - роз`ясняти в частині способу її виконання з відповідними вказівки (рекомендаціями), що є необхідними для її виконання, а також яких саме організаційно-правових заходів необхідно вжити для виконання судового рішення; 2) роз`яснити правову позицію суду, що викладена у мотивувальній частині окремої ухвали від 04.12.2023, щодо необхідності вчинення Відповідачем - 2 управлінського волевиявлення з приводу нарахування на користь заявника хоча б будь-якого розумного прийнятного платежу за постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 у справі № 520/1625/21, у тому числі який нормативно-правовий акт необхідно застосувати при обчисленні та нарахуванні позивачу розміру «розумного прийнятного платежу».

В обґрунтування поданої заяви Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону зазначено, що: 1) ані в мотивувальній, ані в резолютивній частинах окремої ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 не визначено способу її виконання та відсутні будь-які вказівки, що є необхідними для її виконання; 2) планово-фінансовий відділ, бухгалтерського обліку та звітності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону у своїй діяльності керується нормами бюджетного та податкового законодавства, якими не передбачено ані поняття, ані розміру «розумний прийнятний платіж». Заявником зазначено, що не зрозумілим та не ясним є те, яким чином, у який саме спосіб Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону має виконати окрему ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023, постановлену в порядку судового контролю за виконанням рішення у справі № 520/1625/21.

Ухвалою судді від 27.11.2023р. для розгляду указаного процесуального документа було призначено судове засідання на 28.12.2023 р. о 10:00 год. у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: місто Харків, майдан Свободи, буд. 6, зал №7.

Позивач та Відповідача №1 призначене на 10:00год 28.12.2023р. судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сповіщались завчасно та належним чином.

З огляду на предмет судового засідання неявка цих учасників справи не є причиною для невирішення по суті поданого Відповідачем №2 процесуального документа.

Вирішуючи по суті поданий Відповідачем №2 процесуальний документ, суд бере до уваги ту обставину, що у відповідності до вимог ч.3 ст.254 КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

З цього приводу суд зазначає, що вимоги до оформлення судового рішення викладені законодавцем у ст.246 КАС України, вимоги до оформлення судового рішення у формі ухвали викладені законодавцем у ст.248 КАС України, вимоги до оформлення судового рішення у формі окремої ухвали викладені законодавцем у ст.249 КАС України, а тому необхідність роз`яснення судового рішення спрямована на виправлення реально існуючого дефекту у тексті судового акту, зумовленого як нечіткістю судового рішення за змістом, так і неясністю та незрозумілістю будь-якої із структурних частин рішення суду і для учасників справи, і для осіб, котрі повинні здійснювати виконання цього судового акту у примусовому порядку.

Отже, потреба у роз`ясненні судового рішення може бути викликана такими суттєвими та істотними дефектами судового акту як: відсутність причинно-наслідкових зв`язків у межах документу; невідповідність змісту мотивувальної частини рішення тексту резолютивної частині рішення; недотримання вимог відносно ясності тексту, яка полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення та у визначеності результату вирішення спору; незрозумілість резолютивної частини рішення такого ступеня, котра явно та очевидно заважатиме як добровільному, так і примусовому виконанню судового акту.

При цьому, критерій зрозумілості тексту судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення відповідно до ст.ст.246, 248, 249 КАС України. Критерій чіткості тексту судового рішення полягає, зокрема, у тому, що: вжиті у судовому рішенні терміни відповідають дійсному змісту відповідних правових категорій за чинним національним законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст застосованої судом норми права відтворений без перекручення із чітким розмежуванням посилання на норму права від власного тлумачення судом змісту цієї норми права.

Відтак, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини судового рішення, сприйняття яких викликає дійсні (а не удавані та вигадані) труднощі, не змінюючи при цьому суті судового рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, без внесення фактичних змін в існуюче рішення.

Механізм роз`яснення судового рішення за ст.254 КАС України унеможливлює викладення правової позиції суду з приводу нових вимог або невирішених вимог, а призначений виключно для усунення наявних недоліків в оформленні судового акту, котрі не узгоджуються із положеннями ст.ст.246, 248, 249 КАС України та об"єктивно здатні призвести до явної та очевидно незрозумілості рішення для зацікавлених осіб.

Проте, у даному конкретному випадку текст заяви про роз`яснення судового рішення не містить посилань на незрозумілість чи розумну можливість неоднакового (множинного) тлумачення будь-якої частини ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. (у тому числі і резолютивної).

Суд відзначає, що судове рішення відповідає вимогам ст.ст.242, 246, 248, 249 КАС України, позаяк містить викладення суті заяви та імені (найменування) особи, яка її заявила; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивну частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Представник Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону у заяві зазначив, що з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Водночас, ані в мотивувальній, ані в резолютивній частинах окремої ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 не визначено способу її виконання та відсутні будь-які вказівки, що є необхідними для її виконання. Така окрема ухвала суду не може бути ефективним засобом попередження та припинення порушень зі сторони суб`єкта владних повноважень та забезпечення виконання судового рішення. Окрім того, не зрозумілим та не ясним є те, яким чином, у який саме спосіб Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону має виконати окрему ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023, постановлену в порядку судового контролю за виконанням рішення у справі № 520/1625/21.

З приводу даних тверджень суд зазначає, що незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям. Зробити попередній висновок про незрозумілість судового рішення і поставити це питання перед судом можуть суб`єкти, яким ч. 1 ст. 254 КАС України надано право на звернення за роз`ясненням судового рішення.

Визначення наявності правових підстав для роз`яснення судового рішення віднесено до виключної компетенції суду, який повинен достеменно з"ясувати існування дійсної потреби у виправленні недоліків оформлення судового рішення та усунути реальні (а не вигадані чи уявні) перешкоди у виконанні цього рішення суду.

Зі змісту ст.254 КАС України слідує, що потреба у роз`ясненні судового рішення може мати місце, якщо без такого роз`яснення ризик неправильного виконання рішення суду унаслідок неясності резолютивної частини рішення набуває ступеня реальної загрози настання саме таких наслідків.

Тому, визначений ст. 254 КАС України механізм не підлягає застосуванню у випадку, коли учасник справи або учасник суспільних відносин, на якого законом покладеного обов"язок примусового виконання рішення суду стверджує про незрозумілість викладених у рішенні суду мотивів, підстав, міркувань суду, оцінки судом обставин фактичної дійсності та приєднаних до справи доказів, позаяк незгода із мотивацією судового рішення особи може втілюватись у спосіб оскарження рішення суду в апеляційному порядку.

Суд зазначає, що резолютивна частина ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. у справі №520/1625/21 є чіткою, визначеною та зрозумілою за своїм змістом.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. у справі №520/1625/21 не містить жодних недоліків в оформленні.

Мотиви та підстави прийняття ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. у справі №520/1625/21 викладені у тексті судового акту, зумовлені невиконанням Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (з 17.03.2023р. перейменованої на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону) постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21.

Викладеною в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. у справі №520/1625/21 вказівкою до Відповідача №2 з приводу усунення виявлених судом порушень закону є вказівка про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21.

При цьому, надання адміністративним судом будь-яких конкретних вказівок Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (з 17.03.2023р. перейменованої на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону) з приводу виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21 унеможливлено приписами ст.ст.6, 8, 19, 124 Конституції України, адже суд не повинен вдаватись до підміни суб"єкта владних повноважень під час виконання останнім управлінських функцій.

Спір у справі виник з приводу оплати праці позивача як прокурора, функція з оплати праці прокурора є адміністративним повноваженням Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (з 17.03.2023р. перейменованої на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону).

У спірних правовідносинах згадана функція згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21 Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (з 17.03.2023р. перейменованої на Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону) не виконана, але суд не має правових підстав для надання суб"єкту владних повноважень будь-яких вказівок з приводу пошуку джерел для проведення грошових виплат на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21 або з приводу застосування юридичних механізмів досягнення процедурного результату для кваліфікації постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021р. у справі №520/1625/21 у якості виконаного судового акту в інший спосіб.

Також слід зазначити, що заявник просить роз`яснити судове рішення в частині способу та умов його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3. ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з наявністю обставин, передбачених ч. 3 ст. 378 КАС України.

У свою чергу, пунктом 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, зокрема, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У взаємозв`язку з наведеним, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 3 ст. 129-1 Конституції України: судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За таких умов підстави для роз`яснення судового рішення - окремої ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. по справі №520/1625/21 в частині порядку та способу його виконання в порядку, передбаченому ст. 254 КАС України, відсутні.

З огляду на викладене, суд доходить до переконання про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення - ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. по даній справі, адже згаданий судовий акт не містить дефектів оформлення.

Стосовно вимоги представника відповідача про роз`яснення мотивувальної частини судового рішення від 04.12.2023р. щодо необхідності вчинення Відповідачем №2 управлінського волевиявлення з приводу нарахування на користь заявника хоча б будь-якого розумного прийнятного платежу за постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 у справі № 520/1625/21, у тому числі який нормативно-правовий акт необхідно застосувати при обчисленні та нарахуванні позивачу розміру «розумного прийнятного платежу» суд зазначає, що в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 зазначено, що відповідачами за час проходження служби за період з 24.02.2015 по 28.02.2018 протиправно не нараховувалась та не виплачувалась позивачу щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі, передбаченому положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій».

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил щодо невиплати щомісячної додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 .

На підставі вказаних вище висновків суду апеляційної інстанції щодо протиправної бездіяльності відповідачів стосовно невиплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди, колегія суддів, з метою належного та ефективного захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах, дійшла висновку про наявність підстав для зобов`язання Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду за період з 24.02.2015 по 28.02.2018.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Суд, роз`яснюючи судове рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Якщо ж заявником фактично порушується питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, це не є підставою до роз`яснення рішення.

Мотиви, які навів заявник у своїй заяві, по суті полягають у незгоді з ухвалою суду від 04.12.2023р., а питання, на які заявник хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, поставлені у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового обґрунтування вже ухваленого судового рішення, що чинним законодавством не передбачено і є неприпустимим.

Незгода з висновками суду, із самим судовим рішенням, не є підставою для його роз`яснення.

У зв`язку з цим, передбачених у статті 254 КАС України підстави для роз`яснення ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. відсутні.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 248, 254, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд

ухвалив:

1. Заяву представника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про роз`яснення судового рішення - окремої ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023р. по справі №520/1625/21 - залишити без задоволення.

2. Роз"яснити, що ухвала у повному обсязі виготовлена у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України - 28.12.2023р.; згідно з ч.1 ст.295 КАС України ухвала Харківського окружного адміністративного суду, яка підлягає оскарженню окремо від рішення суду, може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття; згідно з ч.1 ст.256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя А.В. Сліденко