Справа № 140/31776/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/31776/23 пров. № А/857/20115/23

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Матковської З.М., Улицького В.З..

за участю секретаря Пославського Д.Б.,

представника апелянта Дмитрук Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року (постановлену головуючим суддею Лозовський О.А. у м. Луцьку) про забезпечення позову у справі № 140/31776/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними дій, скасування розпоряджень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Волинській області та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) а саме:

реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07,2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП;

реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП.

зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційний номер 2100074 з терміном дії з 22.12.2021 до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційний номер 1900146 з терміном дії з 05.07.2019 до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційний номер 2200001 з терміном дії з 14.01.2022 року до 14.01.2027 року за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

23.10.2023 позивачем до суду першої інстанції подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним ТзОВ «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95- Ю, ), а саме:

реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП;

реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП;

зобов`язання ГУ ДПС у Волинській області видалити записи про анулювання ліцензій ТзОВ «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) реєстраційні номери:

2100074 з терміном дії з 22.12.2021 до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним;

1900146 з терміном дії з 05.07.2019 до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним;

2200001 з терміном дії з 14.01.2022 до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП, з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Заява мотивована тим, що розпорядженням ГУ ДПС у Волинській області без номера та дати, яке було отримано ТзОВ «Газ-Ресурс» через електронний кабінет платника податків 15.09.2023, анульовано ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ТзОВ «Газ-Ресурс» реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП; реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А , АГЗП; реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП з підстав порушення вимог ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: у зв`язку з встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

При цьому, заявник вказує, що ТзОВ «Газ-Ресурс» знаходиться за адресою місця реєстрації по проспекту Відрадному 95Ю у м. Києві, що підтверджується договором оренди №01/07/23-1 від 01.07.2023. Також по усіх трьох адресах, які зазначені у ліцензіях у Волинській області, позивач здійснює господарську діяльність, що підтверджується актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, складеним 9 серпня 2023 року щодо перевірки за адресою місця торгівлі: Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП; актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, складеним 24 серпня 2023 року щодо перевірки за адресою місця торгівлі: Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП; актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, складеним 2 серпня 2023 року щодо перевірки за адресою місця торгівлі: Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП.

Вказує, що у всіх езазначений вищ актах фактичної перевірки зазначено, що ТзОВ «Газ-Ресурс» знаходиться за адресою: проспект Відрадний 95-Ю, м. Київ; жодного акту про неможливість потрапляння ТзОВ«Газ-Ресурс» за адресою місцезнаходження - проспект Відрадний 95-Ю, м, Київ позивач не отримував.

Також заявник зазначає, що можливість здійснення позивачем господарської діяльності напряму залежить від наявності та чинності відповідної ліцензії, оскільки основним видом діяльності є роздрібна торгівля пальним. Анулювання ліцензії, призводить до зупинення господарської діяльності підприємства позивача, що тягне за собою такі наслідки як втрата прибутку від здійснення господарської діяльності та неможливість виплатити заробітної плати персоналу та введення простою. Оскільки правомірність винесеного розпорядження про анулювання ліцензій щодо позивача підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 заяву про забезпечення адміністративного позову задоволено.

Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у Волинській області про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95- Ю, ), а саме:

реєстраційний номер 2100074 з терміном дії до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

реєстраційний номер 1900146 з терміном дії до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП;

реєстраційний номер 2200001 з терміном дії до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП до набрання судовим рішенням законної сили у справі №140/31776/23.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Волинській області видалити записи з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, про анулювання ліцензій Товариству з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» (03061, місто Київ, проспект Відрадний, будинок 95-Ю, ) за реєстраційними номерами:

2100074 з терміном дії з 22.12.2021 до 22.12.2026 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Дубнівська, 60, АГЗП;

1900146 з терміном дії з 05.07.2019 до 05.07.2024 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, буд. 91/А, АГЗП;

2200001 з терміном дії з 14.01.2022 до 14.01.2027 за адресою місця торгівлі: Україна, Волинська область, м. Луцьк, вул. Рівненська, 48, АГЗП, до набрання законної сили рішенням суду у справі №140/31776/23.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Волинській області про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним та видалення записів про анулювання ліцензій «Газ-Ресурс» з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним є співмірними предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, а заходи забезпечення позову, в даному випадку, підлягають застосуванню, оскільки, з викладеного вище вбачається, що існує обґрунтована ймовірність заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до вирішення спору по суті та до набрання рішенням законної сили, пов`язана з тим, що до вирішення судом спору по суті діяльність позивача обмежена, а саме, у разі здійснення останнім господарської діяльності без наявності відповідної ліцензії, вказані дії призведуть до накладення штрафу за таку діяльність, а зупинення господарської діяльності призведе до відповідних фінансових втрат позивача та вірогідності звільнення працівників, у зв`язку з зупиненням діяльності.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційні скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та винести ухвалу про відмову в задоволенні заяви забезпечення позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що відсутні належні та допустимі підстави, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову ухвалу, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивач, в судове засідання на виклик суду не з`явився, явку уповноваженої особи не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Також, колегія суддів зазначає, що зазначені підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Крім цього, відповідно до абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладену у постанові від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім цього, у рішенні від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Згідно з Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з цим заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадку, коли захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Тому, підставами для забезпечення позову є очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість або значне ускладнення захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову, очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи заявника переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як слідує із матеріалів справи, позивач оскаржує правомірність прийняття відповідачем розпорядження про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним ТзОВ «Газ-Ресурс».

Відтак, саме незгода позивача із прийнятим розпорядженням, стала підставою для звернення до суду із позовом.

В заяві про забезпечення позову, заявник вказував, що не вжиття таких заходів як зупинення дії спірного розпорядження може призвести до істотного ускладнення поновлення порушених прав, а також звертав увагу на очевидну протиправність рішення податкового органу.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив про існування визначених у ст. 150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним та зазначає, що судом не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову стосовно спірного розпорядження може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд першої інстанції обмежився лише висновками, що анулювання ліцензії призведе до припинення відповідної діяльності позивача, проте не надав належної оцінки доводам заявника з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заяви щодо забезпечення позову. Судом не встановлено підстав, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача спірним розпорядженням.

Натомість, колегія суддів зауважує, що сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Разом з цим, суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не навів жодних обґрунтованих мотивів з яких він дійшов висновку про заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також настання негативних наслідків, для виправлення яких ТзОВ «Газ-Ресурс» буде необхідно докласти значних зусиль і витрат.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що позивачем у цій справі не доведено та документально не підтверджено обставини (матеріали справи не містять доказів), які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили їх захист без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення чи які б свідчили про реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позов, як і не надано доказів можливості настання невідворотних наслідків для господарської діяльності Товариства, зокрема: щодо кількості працівників, яких буде звільнено чи яким не можливо буде виплачувати заробітну плату; щодо наявності зобов`язань перед третіми особами, виконання яких буде ускладнено внаслідок анулювання ліцензії; обґрунтованого розрахунку можливих фінансових збитків тощо.

Вказані висновки застосовані Верховним Судом в постанові від 19.10.2023 у справі № 440/9568/22.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТзОВ «Газ-Ресурс» про забезпечення позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року про забезпечення позову у справі № 140/31776/23 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Ресурс» про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 27 грудня 2023 року