Справа № 761/31946/23
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/705/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Сіромашенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулася позивач з даним адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлова Олександра Володимировича від 03 серпня 2023 року про накладення адміністративного стягнення серії 1КІ № , якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, та було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 700,00 гривень, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , є власницею автомобіля марки KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 . Вказаним автомобілем постійно користується її чоловік ОСОБА_2 .

08 серпня 2023 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2 залишив вказаний автомобіль на платному майданчику для паркування за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 13-а-5 та у зв`язку із тим, що не мав безготівкових коштів та не зміг оплатити послуги за паркування онлайн, пішов шукати найближчий паркомат. Не знайшовши паркомату та/або паркувальника, через 15 хвилин ОСОБА_2 повернувся забрати банківську картку, яку залишив у автомобілі, з метою подальшого її поповнення та сплати за паркування онлайн, однак побачив, що на лобовому склі вже залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності згідно постанови 1КІ№ про фіксацію в режимі фото/відеозйомки порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач отримала оскаржувану постанову 22 серпня 2023 року, яка була направлена рекомендованим поштовим листом з повідомленням про вручення. А відтак, вважає, що строк оскарження постанови пропущено з поважних причин, просила суд його поновити.

У оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 03 серпня 2023 року залишила транспортний засіб KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 , на майданчику для платного паркування за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 13-а-5, без оплати паркування, чим порушила вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, на підставі чого застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 700,00 гривень.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасування. Зазначає, що статтею 52-2 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що у разі впровадження у відповідному населеному пункті автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування оплата послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів через установи банків, платіжні пристрої (банківські автомати, платіжні термінали), паркувальні автомати, засоби мобільного зв`язку, за допомогою інших програмно-технічних комплексів, призначених для автоматизованого зарахування грошових коштів на відповідні рахунки.

Організація та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регламентуються Правилами паркування транспортних засобів. затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1342 (із змінами) (далі - Правила). Відповідно до п. 14 Правил, відведені майданчики для платного паркування обов`язково повинні бути обладнані пакувальними автоматами з розрахунку не менше як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків уздовж проїзної частини вулиці, дороги або тротуару.

Оскільки в межах видимості майданчика для паркування був відсутній термінал для оплати послуги, а також будь-яка інформація про місце розташування найближчого паркомату, а окрім цього на парковці не було виробничого персоналу майданчика для паркування, який міг би надати роз`яснення щодо можливості, місця та способів оплати, що є порушенням п. 14, абз. абз. 3, 8 п. 24 Правил, тому позивач вважає, що ці обставини підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення і події адміністративного правопорушення.

Окрім цього, вказала, що інформаційною табличкою, яка визначає спосіб поставлення транспортного засобу на стоянці, розташованою за адресою знаходження паркувального майданчика по вул. Старовокзальиа, 13-а-5 у м. Києві, визначено спосіб поставлення автомобілю на стоянці саме біля тротуару, а ОСОБА_2 залишив автомобіль на тротуарі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2023 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023 року прийнято до розгляду та призначено справу до в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

У встановленому законом порядку учасники справи були сповіщені судом про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, копія ухвали суду про відкриття провадження надсилалась сторонам, а відповідачу разом з копією позовної заяви з додатками.

05.12.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), поданий представником, який зазначає, що позовні вимоги не визнає, заперечує правові підстави для задоволення позову. Вказує, що позивачем порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, на підставі чого застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 700,00 гривень. Фотофіксація адміністративного правопорушення здійснена належним технічним засобом. Посилання позивача на те, що він мав при собі тільки готівкові кошти є безпідставними, оскільки наведене не звільняє від обов`язку оплатити відповідні послуги паркування у спосіб, який передбачений на обраному пакувальному майданчику, або ж обрати інше безкоштовне місце паркування чи паркувальний майданчик, який забезпечений доступним та зручним для позивача способом оплати. Відповідач просив врахувати, що позивачкою підтверджується факт зупинки належного їй транспортного засобу KIA SPORTAGE, номерний знак НОМЕР_1 на майданчику для платного паркування, за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 13-а-5 без оплати паркування.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, та, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 03 серпня 2023 головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Павловим Олександром Володимировичем винесено постанову серії 1КІ № про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 152-1 Кодексу України внаслідок порушення вимог дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

В оскаржуваній постанові серії 1КІ № зазначено, що 03 серпня 2023 року о 14 год. 32 хв. на вул. Старовокзальній, 13-а-5 в м. Києві було залишено автомобіль KIA Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацією транспортного засобу, на майданчику для платного паркування без оплати паркування.

Крім того, в постанові зазначено, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора. Адреса веб-сайту в мережі Інтернет з матеріалами kyiv.digital/penalty/chek, ідентифікатор для доступу до інформації на веб-сайті - номер постанови.

Позивачем не заперечується, що вона є власником транспортного засобу KIA Sportage, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було залишено на майданчику для платного паркування, за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 13-а-5 без оплати паркування.

При цьому, позивачем вказано, що відповідачем при винесені оскаржуваної постанови порушено вимоги п. 14, абз. абз. 3,8 п. 24 Правил паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1342, а саме: незабезпечення належним чином можливості оплати позивачем вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування.

Оцінюючи доводи позивача, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до п.1.1 Правила дорожнього руху та згідно із Законом України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно з п.1.3 ПДР України.

Разом з тим, пункт 1.9 ПДР України визначає, що особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Дорожній знак 5.43 ПДР України «Зона стоянки» позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним.

Табличка 7.14 - «Платні послуги» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки за платній основі.

З фотоматеріалів, які стали підставою для винесення оспорюваної постанови вбачається, що транспортний засіб власником якого є позивач, зупинено в зоні дії дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР України. Крім того, сам позивач не заперечує зупинку власного транспортного засобу в зоні дії зазначеного дорожнього знаку.

Відповідно до ч.1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування тягнуть за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Згідно з приміткою до статті, положення частини першої цієї статті не застосовується у випадках, визначених частинами шостою та сьомою статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо місць для безоплатного паркування, а також до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів.

Під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Згідно ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 14 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1342 від 03 грудня 2009р., відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Оплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, здійснюється у безготівковій формі, зокрема за допомогою засобів мобільного зв`язку (п. 29 Правил паркування транспортних засобів).

При цьому у разі наявної інформації про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування, відсутність паркувального автомату або платіжного пристрою не є підставою для звільнення позивача від обов`язку оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено матеріали справи, фотознімки, які були зроблені інспектором з паркування. Вказані фото повністю відповідають вимогам примітки до ст. 14-2 КУпАП, оскільки мають географічні координати, які підтверджують знаходження транспортного засобу позивачки саме на паркувальному майданчику за адресою, вказаною в оскаржуваній постанові, що не оспорювалось позивачкою.

На знімках відображено дату і час вчинення порушення, що підтверджує факт несплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування.

Адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Посилання позивача на те, відповідачем при винесені оскаржуваної постанови порушено вимоги п. 14, абз. абз. 3,8 п. 24 Правил паркування транспортних засобів, не забезпечено належним чином можливості оплати позивачем вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, суд оцінює критично, оскільки відсутність коштів на рахунку не звільняє від обов`язку оплатити відповідних послуг паркування у спосіб, який передбачений на обраному пакувальному майданчику, або ж обрати інше безкоштовне місце паркування чи паркувальний майданчик, який забезпечений доступним та зручним для позивача способом оплати.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належними доказами доведено правомірність свого рішення, які позивачем не спростовані.

При цьому суд приймає до уваги доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду з позовом та вважає, що даний процесуальний строк пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 271, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Павлова Олександра Володимировича серії 1КІ № від 03 серпня 2023 про накладення адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення порушення вимог дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, за ч.1 ст. 152-1 Кодексу України.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя: Н.В. Сіромашенко