Справа № 346/1754/23
Суддя: П'ятковський В. І.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1754/23
Провадження № 2-а/346/36/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді: П`ятковського В. І.

секретаря: Кривюк Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Репало О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рухук, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом посилається на те, що 31 травня 2022 року постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5435447 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАп та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн.

Так, у вказаній постанові йдеться про те, що він того дня о 16 год 39 хв в с. Глибока Коломийськогог району, дорога Н-10 135 км, керував транспортним засобом в населеному пункті зі швидкістю 83 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год. Швидкість транспортного засобу вимірювалася приладом TruCam ТС 00839, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Із вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконною та не обґрунтованою, вину не доведеною.

Стверджує, що в ті дні, точну дату пригадати не може, керував своїм автомобілем марки «Renault Espace» д.н.з. « НОМЕР_1 » і в с. Глибока його зупиняли працівники поліції за ніби перевищення швидкості руху і після пред"явлення документів попередили про недопустимість допущення подібного у майбутньому. Жодних письмових документів не оформляли.

Ознайомлення із наявними в матеріалах справи документами вказує, що постанова не містить даних про технічний засіб яким було здійснено фото чи відеозапис. Тобто відповідачем фактично не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, наявний у постанові підпис виконаний не ним.

Тому зважаючи на те, що будь-які докази його вини відсутні, просить оскаржувану постанову скасувати, оскільки обов`язок доказування правомірності рішення покладається на відповідача.

Також позивач просить поновити йому строк оскарження постанови. Клопотання мотивує тим, що оскаржуваної постанови не отримував, зокрема й через те, що в ній його місце проживання зазначено селище Верховина, тоді як він фактично проживає в с. Спас Коломийського району. Про існування постанови йому стало відомо після того, як на підставі відкритого виконавчого провадження було заблоковано його банківську картку. Після чого він звернувся до безоплатної правової допомоги і його представник отримав копію оскаржуваної постанови лише 04 квітня 2023 року.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги з вказаних підстав підтримали. Крім того, зазначили, що на доданому до відзиву на позовну заяву відеозаписі про фіксування правопорушення зображено транспортний засіб марки «Шкода Фабіа», на іноземній реєстрації, тоді як у відповідача автомобіль марки «Renault Espace» д.н.з. « НОМЕР_1 », що також підтверджує доводи позовної заяви про те, що Бежук правил дорожнього руху не порушував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 31 травня 2022 року близько 16 год 39 хв екіпажем УПП в Івано-Франківській області під час несення служби на 135 км автодороги Н-10 в с. Глибока Коломийського району за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС 008397) виявлено порушення ПДР України водієм транспортного засобу SKODA FABIA д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю 83 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

У зв`язку із виявленим порушенням правил дорожнього руху працівниками поліції було зупинено вказаний транспортний засіб, роз`яснено водію причину зупинки та суть допущеного порушення, після чого пред`явлено законну вимогу надати посвідчення водія та інші передбачені законом документи.

Надалі поліцейський оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_2 , і його ознайомлено з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Після розгляду справи поліцейським винесено постанову серії ЕАО № 5435447 від 31 травня 2022 року та накладено на правопорушника адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться фотокопією транспортного засобу позивача із зафіксованим порушенням ПДР України з приладу LNS 20/20 TruCam ІІ № ТС008397, оптичним диском із відеозаписом лазерного вимірювача швидкості руху.

Вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, а оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, тому в задоволенні позиву просить відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Левкун зазначив, що вказана у відзиві інформація не доводить винуватості Бежука у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки представником відповідача не спростовано його доводів про те, що під час складення постанови водію не продемонстровано доводів вчинення правопорушення, не роз`яснено прав, у постанові відсутній його підпис та посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи та заперечення на які посилаються сторони суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_3 31 травня 2022 року винесено постанову серії ЕАО № 2435447 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та визнано винним за ст. 122 ч. 1 КУпАП, за порушення вимоги п. 12.4 ПДР України, перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту накладено штраф в розмірі 340 грн.

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 289 КУпАП.

Відповідно до указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною другою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналіз норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна правова норма закріплена також у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суди повинні з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із матеріалів справи позивач дізнався про існування постанови лише після відкриття виконавчого провадження, та отримав її копію у державній виконавчій службі. Суду не надано належних та допустимих доказів вручення постанови позивачу, чи надіслання її копії за місцем його проживання чи реєтрації. Тому суд дійшов висновку про те, причини пропуску позивачем встановленого законом процесуального строку є поважними, а клопотання про поновлення строку оскарження постанови підлягає до задоволення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до правил ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порушення вимог дорожніх знаків.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є фіксація адміністративного правопорушення фото- відеозаписом.

Однак, відповідач не долучив до матеріалів справи відеозапис з портативних відеореєстраторів інспекторів, у зв`язку із закінченням термінів зберігання. Натомість до відзиву долучені фотокопії транспортного засобу позивача із зафіксованим порушенням ПДР України з приладу LNS 20/20 TruCam ІІ №ТС008397 та оптичний диск із відеозаписом лазерного вимірювача швидкості руху.

Із огляду у судовому засіданні кілька секундного відеозапису із вказаного диска видно рух автомобіля марки «SKODA FABIA» д.н.з НОМЕР_2 , на контрольованій ділянці автодороги, який рухався зі швидкістю 83 км/год, проте немає жодних підстав вважати, що за кермом знаходився саме ОСОБА_3 , оскільки ідентифікувати водія автомобіля на відеозаписі неможливо.

Верховний Суд у своїй постанові від 2 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Окремо, суд звертає увагу на те, що текст оскаржуваної постанови не містить посилань на те, що обставини, викладені в ній були зафіксовані на будь-які технічні прилади.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Таким чином суд вважає, що при притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 порушено його права передбачені ст. 268 КпАП України та не належно досліджено всі обставини, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова не може залишатися в силі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 17, 18, 19-20, 77, 121 ч. 1, 244-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАО № 2435447 від 31 травня 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 2435447 від 31 травня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рівшення складено 29 грудня 2023 року.

Суддя: П`ятковський В. І.