Справа № 490/5091/23
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/163/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Головного управління поліції у Вінницькій області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача, яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 283173 від 23.05.2023 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову позивач вказує, що 23.05.2023 року було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови. ОСОБА_1 23.05.2023 року керував транспортним засобом «MAN 8.163», р.н. НОМЕР_1 , не маючи при цьому посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. А ПДР. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки, згідно п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2022 року № 184 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення категорії В. За такого, беручи до уваги наявність в позивача посвідчення водія, яке дозволяє йому керувати транспортними засобами категорії «В», зважаючи на вищенаведену постанову № 184 та дію на території України воєнного стану, то позивач на момент притягнення його до адміністративної відповідальності мав право на керування трнаспортним засобом MAN 8.163, р.н. НОМЕР_1 категорії С1, а за такого в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КупАП.

Представник відповідача надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, зокрема представник відповідача вказав, що постановою КМУ № 360 від 25 березня 2022 року «Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях» встановлено, що право на керування транспортними засобами категорії «С1» надається особам, які мають посвідчення водія категорії «В» і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії «С1». Таким чином постанова КМУ № 360 від 25.03.2022 року доповнює постанову КМУ № 348 від 22.03.2022 року в частині права на керування транспортним засобом категорії «С1» особою, яка має посвідчення водія категорії «В», встановивши тим самим вимоги до водія.

Представник позивача подав відповідь на відзив в якому зазначив, що в оскаржуваній постанові БАД № 283173 не було встановлено та не надано відповідних доказів щодо недотримання позивачем як водієм вимог підпункту 3 пункту 1 постанови КМУ № 360 від 25.03.2022 року. Таким чином, в оскаржувані постанові не встановлено відсутності у позивача навичок керування транспортними засобами категорії «В» більше 3-х років протягом останнього часу, не проходження позивачем перепідготовки з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та складанням практичного іспиту на право керування транспортними засобами категорії «С», «С1».

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом досліджено постанову серії БАД № 283173 від 23.05.2023 року згідно якої позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення згідно якої було накладено штраф в розмірі 3400 грн. З вказаної постанови вбачається, що 23.05.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MAN 8.163», д.н. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п.п. 2.1 А ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 2.1"а" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч.2 ст.126 КАС України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено, на момент притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, він мав посвідчення водія серії НОМЕР_2 з правом керування транспортними засобами категорії "В".

Постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03 березня 2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», доповнено пунктом 1-1 згідно з якого установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "C", "C1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "B".

Указом Президента №64/2022 від 24лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Отже, станом на 23 травня 2023 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який до цього часу не припинений і не скасований

Разом з тим згідно п.1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022, окрім посвідчення водія категорії "В" водій повинен був мати навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройти перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та скласти практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії "С1".

Так, відповідачем не було перевірено та не надано відповідних доказів щодо недотримання позивачем, як водієм, визначених зазначеною постановою наведених критеріїв. Тобто, не встановлено відсутності у позивача навичок керування транспортними засобами категорії "В" більше 3-х років протягом останнього часу, не проходження позивачем перепідготовки з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та складанням практичного іспиту на право керування транспортними засобами категорії "С1", оскільки до адміністративної відповідальність за порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України не може бути притягнуто водія транспортного засобу (категорія "С1"), який має водійське посвідчення з категорією "В" та яким дотримано вимог пп.3 п.1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022.

Крім того відповідно до змісту оскарженої постанови посилання відповідача на порушення вищезазначеної зазначеної норми - відсутне, за виключенням загальної констатації факту порушення позивачем п.2.1 "а" ПДР України.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень з надісланням справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) в межах притягнення до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст.18,19,30,72,73,241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задоволити частково.

Постанову серії БАД № 283173 від 23.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП- визнати протиправною та скасувати.

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП направити до Головного управління національної поліції у Вінницькій області на новий розгляд.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбаченіст. 272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя