Справа № 420/12904/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

28 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/12904/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23

У С Т А Н О В И В:

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23, зокрема, встановлено судовий контроль за виконанням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 протягом 15 днів з дня отримання даного судового рішення подати до П`ятого апеляційного адміністративного суду звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23.

25.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23.

Мотивуючи такий звіт військова частина НОМЕР_1 зазначає, що рапорти ОСОБА_1 стосовно його звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" розглянуто. За наслідком їх розгляду позивачу надіслано відповідь від 20.12.2023 №182/13647. Також, ОСОБА_1 повідомлено, що судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000грн. буде відшкодовано після надходження коштів на рахунок військової частини НОМЕР_1 .

Уважаючи, що відповідачем судове рішення не виконано позивачем до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано заперечення, у яких останнім акцентовано увагу на тому, що за наслідком виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 та з урахуванням роз`яснень кадрового центру ЗСУ його має бути звільнено з військової служби відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Перевіряючи вчиненні військовою частиною НОМЕР_1 дії з метою виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 колегія суддів виходить із такого.

Частиною першою статті 2 КАС передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень визначено статтею 382 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів свідчить про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду суд уповноважено прийняти одне із рішень, які передбачено ч.2 ст.382 КАС України.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №826/9960/15, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу в порядку, передбаченому частиною другою статті 382 КАС України, є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за діяльність очолюваного ним державного органу, яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Як установлено апеляційним судом, за невиконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції накласти на керівника військової частини НОМЕР_1 , відповідального за виконання судового рішення, штраф.

Натомість, за наслідком дослідження матеріалів справи, у контексті вирішення ініційованого позивачем питання, апеляційним судом не установлено обставин, які б безумовно свідчать про умисне невиконання саме керівником військової частини НОМЕР_1 постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23.

Також, судом апеляційної інстанції не встановлено недобросовісності в діях керівника вказаного вище суб`єкта владних повноважень або вчинення ним дій (допущення протиправної бездіяльності), які б вказували про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованим на таке виконання, міру його вини тощо.

Апеляційний суд відмічає, що таких обставин під час розгляду даної справи не установлено з урахуванням такого.

Зокрема, звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 військову частину НОМЕР_1 зобов`язано подати до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня отримання даного судового рішення.

Згідно із наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа від 13.12.2023, документ в електронному вигляді «постанова з ухваленням нов. рішення ст.ст.315, 317» від 12.12.2023 по справі №420/12904/23 надіслано одержувачу військовій частині НОМЕР_1 в електронний кабінет та доставлено адресату 12.12.2023 о 22год 08хв.

Апеляційним судом з`ясовано, що 20.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 надіслано лист №182/13647 стосовно розгляду по суті його рапортів про звільнення з військової служби.

25.12.2023 військовою частиною НОМЕР_1 до П`ятого апеляційного адміністративного суду подано звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23.

Відповідно до ч.9 ст.120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З урахуванням з`ясованих обставин, колегія суддів зазначає, що відповідь за наслідком розгляду рапортів ОСОБА_1 та звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 військовою частиною НОМЕР_1 надано в межах установленого строку.

Означене виключає в діях керівника військової частини НОМЕР_1 жодної протиправності та відповідно унеможливлює накладення на нього штрафу за невиконання судового рішення.

При цьому, досліджуючи звіт військової частини НОМЕР_1 в контексті виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 суд апеляційної інстанції не надає оцінку викладеній суб`єктом владних повноважень у відповіді від 20.12.2023 №182/13647 підставі для відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби, адже вона не була предметом дослідження у межах справи №420/12904/23.

Згідно фактичних обставин розглянутої апеляційним судом справи №420/12904/23, на той час жоден із рапортів ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 розглянуто не було.

Суд апеляційної інстанції відмічає, що викладена військовою частиною НОМЕР_1 в листі від 20.12.2023 №182/13647 відмова у звільненні ОСОБА_1 з військової служби може бути перевірена відповідним судом у новому провадженні, у разі якщо позивач скористається своїм правом на звернення до суду з позовною заявою.

Крім того, слід зауважити, що помічником командира частини з правової роботи начальником юридичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 подано рапорт щодо надання вказівки начальнику фінансово-економічної служби головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 виконати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу в сумі 4000грн.

За наслідками встановлення фактичних обставин колегією суддів з`ясовано, що військовою частиною НОМЕР_1 вжито конкретних заходів з метою якнайшвидшого та повного виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23.

Колегія суддів також відмічає, що фактична невиплата користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу в сумі 4000грн. зумовлена необхідністю виділення бюджетних кошти.

Покладені в означеній частині рішенням суду апеляційної інстанції на відповідача зобов`язання будуть виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що невиконання військовою частиною НОМЕР_1 судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може уважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Між тим, жодних зауважень стосовно невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів у письмових запереченнях ОСОБА_1 не викладено.

Наразі немає підстав уважати, що суб`єкт владних повноважень ухиляється від виконання судового рішення в адміністративній справі.

З огляду на встановлені обставини, на думку суду апеляційної інстанції, немає підстав уважати, що рішення суду у цій справі залишиться невиконаним, як і підстав для встановлення відповідачу нового строку подання звіту чи накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення.

Відтак, на думку апеляційного адміністративного суду, звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23 може бути прийнято.

Керуючись ст.ст.321, 325, 328, 329, 382 КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо накладення на керівника військової частини НОМЕР_1 штрафу за невиконання судового рішення та встановлення нового строку для подання звіту відмовити.

Прийняти звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №420/12904/23.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло