Справа № 587/3123/23
Суддя: Черних О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/3123/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2023 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Бойко Дениса Вадимовича (м. Суми, вул. Степана Бандери, 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №289258 від 19 вересня 2023 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 19 вересня 2023 року відповідачем було винесено постанову якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень, зазначала, що з вказаною постановою не згодна, оскільки працівник поліції при зупинці її транспортного засобу повідомив їй що за базою даних вона позбавлена права керування транспортними засобами відповідно до постанови суду. Разом з тим, їй не було відомо про наявність даної постанови, ніяких постанов чи повідомлень вона не отримувала. Зауважила, що пізніше звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи за якими її було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами та виявила невірну адресу за якою було листування, отже їй зовсім не було відомо про існування даної адміністративної справи тим паче постанови суду про позбавлення її права керування транспортними засобами строком на один рік. Крім того, вказала, що зі сторони поліції допущено ряд порушень при складанні постанови про адміністративне правопорушення, постанову фактично винесено без розгляду не врахувавши всі обставини справи.
Відповідач не направив до суду письмовий відзив, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до 2.1 а ПДР України - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
ОСОБА_1 в поданій письмовій заяві наголошувала що їй не було відомо про наявність постанови суду про позбавлення її права керування транспортними засобами, оскільки жодного разу не отримувала повідомлень з суду, та постанови суду також не отримувала.
В той же час, при розгляді справи судом було витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення № 587/1561/23 для огляду. З досліджених матеріалів справи було встановлено, що за даними матеріалами справи правопорушник проживає « АДРЕСА_2 », в той час, коли місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 « АДРЕСА_1 ». Виходячи з наведеного, дослідивши документи, суд вважає, що правопорушник дійсно була позбавлена можливості бути обізнаною про рух справи та навіть постанови суду про позбавлення її права керування транспортними засобами.
У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як передбачено ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано, досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача порушення вимог п.2.1а ПДР України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не надано, а тому за зазначених обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можу вважатися такою, що відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 243 -246, 250, 271, 286 КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Бойко Дениса Вадимовича (м. Суми, вул. Степана Бандери, 11) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП серії БАД №289258, прийняту стосовно ОСОБА_1 , 19 вересня 2023 року старшим лейтенантом поліції Бойко Денисом Вадимовичем, і провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Черних