Справа № 200/10579/21
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю

27 грудня 2023 року Справа №200/10579/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення суду по справі №200/10579/21 від 14.12.2021, а також заперечення представника заявників адвоката Акермана О.М. щодо звіту відповідача за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року у справі №200/10579/21 адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволений частково. Визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неналежного розгляду заяви 21.12.2020 про поновлення пенсії ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неналежного розгляду заяви 21.12.2020 про поновлення пенсії ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 21.12.2020 з урахуванням висновків суду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення пенсії від 21.12.2020 з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь Державного бюджету України (Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 14 грудня 2021 року. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21 грудня 2021 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/10579/21 від 24.05.2022 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21 задоволено. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21 - змінено. Абзац четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21 викладений в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок». Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21 викладений в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок». В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21 залишено без змін. Постанова у повному обсязі складена та підписана 24 травня 2022 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/10579/21 від 21.11.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21 залишено без змін. Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 21 листопада 2022 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст.328 КАС України. Повне судове рішення складено 21 листопада 2022 року.

Таким чином рішення суду по справі №200/10579/21 набрало законної сили 24.05.2022 року.

06 січня 2023 року були видані виконавчі листи.

03 квітня 2023 року, від представника позивачів до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №200/10579/21, яка обґрунтована тим, що 14.03.2023 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) направлено виконавчі листи. Представник позивачів просив розглянути заяву без його участі та участі позивачів; витребувати від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області довідки про нараховану та виплачену пенсію та виписки-розпорядження про призначення пенсії позивачам; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по справі №200/10579/21.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.04.2023 заяву представника позивачів, про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом одного місяця з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання судового рішення від 14.12.2021 по справі №200/10579/21.

Ухвалою суду від 26 вересня 2023 року заяву представника позивача про накладення штрафу за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду та зобов`язання подати новий звіт про його виконання - задоволено частково.

В затверджені звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.05.2023 №0500-0902-7/42529 про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по адміністративній справі № 200/10579/21 - відмовлено.

Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по адміністративній справі №200/10579/21 протягом 30 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали суду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати у 30-ти денний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по адміністративній справі №200/10579/21.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень відмовлено.

Ухвалою суду від 27 грудня 2023 у задоволенні клопотання відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про витребування у позивачів довідки про перебування в живих відмовлено.

У жовтні 2023 року, на адресу суду надійшов звіт відповідача про виконання ним рішення суду від 14.12.2021 по справі №200/10579/21 (у частині виплати), в якому було зазначено наступне.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії. Відповідно до пункту 1.2 Порядку №22-1, заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (далі грошової допомоги їх одержувачам в уповноважених банках. Виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до пункту 4 Порядку №1596 здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії з відкриттям рахунка подається одержувачем: особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України; через установи уповноваженого банку; через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у серпні 2022 року було проведено нарахування ОСОБА_1 поточного розміру пенсії та доплати за період з 07.10.2009 по 31.07.2022 року шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк» (далі Банк), однак Банком повернуто перераховані пенсійні кошти на рахунок Головного управління по причині закриття рахунку за заявою власника. Загальна сума виплати по пенсійній справі ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 по 31.03.2023 року складає 266 734,25 грн.

Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у липні 2022 року було проведено нарахування ОСОБА_2 поточного розміру пенсії шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк» (далі Банк), однак Банком повернуто перераховані пенсійні кошти на рахунок Головного управління по причині закриття рахунку за заявою власника. Загальна сума виплати по пенсійній справі ОСОБА_2 за період з 07.10.2009 по 31.03.2023 року складає 297 847,21 грн.

Відповідач звернув увагу, що представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися зі зверненнями від 07.10.2022, 31.03.2023 та 17.05.2023 у яких просили надати інформацію щодо виконання рішення суду. До вказаних звернень долучені заяви про виплату пенсії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через АТ «ОТП Банк», які датовані 15.09.2022, однак при цьому заяви адресовані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Будь-яких інших заяв про виплату пенсії, ані від ОСОБА_1 , ані від ОСОБА_2 або їх представників до Головного управління не надходило.

З метою виконання рішення суду Головне управління неодноразово листами від 12.05.2023 №0500-0215-8/39730, від 12.05.2023 №0500-0215-8/39720, від 14.06.2023 №11066-9952/А-02/8-0500/23, від 14.06.2023 №11068-9957/А-02/8- 0500-23, від 13.10.2023 №0500-0215-8/87737 повідомляло адвоката ОСОБА_4 , листом від 13.10.2023 №0500- 0215-8/87736-адвоката ОСОБА_5 про необхідність надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяв про виплату пенсії через установу уповноваженого банку з актуальними реквізитами для подальшої виплати пенсії (листи додаються) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Станом на дату подання звіту заяви від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виплату пенсії через уповноважену банківську установу відповідно до вимог чинного законодавства до Головного управління не надходили. Отже, виплату пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на даний час здійснювати не має можливості у зв`язку з відсутністю актуальних реквізитів для перерахування пенсійних коштів.

Відповідач зауважив, що таким чином, вжило конкретні заходи з метою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі №200/10579/21. Просив прийняти звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2021 року у справі № 200/10579/21.

Представник позивачів ОСОБА_4 подав заперечення щодо поданого звіту відповідача.

В своєму запереченні він зазначив, що 07.10.2022 року, 17.05.2023 року, 29.11.2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області були направлені заяви про виплату пенсії на банківський рахунок. У звіті відповідач посилається на відсутність актуальних реквізитів. Водночас в листах управління вимагає особистого подання заяв в порядку передбаченому п. 10 Порядку №1596, що прямо суперечить висновкам суду у справі № 200/10579/21. Представник позивачів зауважив, що управління тривалий час не виконує судове рішення не наводячи буд-яких поважних підстав неможливості його виконання та звіти Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2023 року та від 19.05.2023 року є ідентичними за змістом, що свідчить про ігнорування висновків викладених в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року. Просив визнати неприйнятним звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2023 року, зобов`язати відповідача надати новий звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по справі № 200/10579/21 та накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Про надходження звіту на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, представник позивачів адвокат Акерман О.М. був повідомлений належним чином, про що свідчить наявний у нього кабінет «електронного суду» де в графі «Доставлено» стоїть відповідна відмітка, а в графі «дата встановлення статусу» зазначено 30.10.2023.

Відповідач про надходження заперечень на його звіт від представника позивачів адвоката Акермана О.М., був повідомлений належним чином, відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції № 348226 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, де зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області отримало зазначені заперечення 29.11.2023.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

На підставі зазначеного, з огляду на запровадження на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, сторони в судове засідання не викликались. Розгляд зазначеного звіту відповідача та наданих заперечень представника позивачів адвоката Акермана О.М. проводився у порядку письмового провадження.

Розглянувши звіт щодо виконання судового рішення та заперечення представника позивачів про накладення штрафу на керівника відповідача, зобов`язання відповідача подати новий звіт про виконання рішення суду, суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали суду від 26.09.2023 судом було встановлено, що з урахуванням змін відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 року, визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () щодо неналежного розгляду заяви від 21.12.2020 про поновлення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); визнано протиправною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () щодо неналежного розгляду заяви від 21.12.2020 про поновлення пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Відповідно до наданого на адресу суду звіту відповідача щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10579/21 від 14.12.2021 з урахуванням змін внесених відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022, з якого вбачається що відповідачем відповідно до рішень №86 від 08.06.2022 «Про перерахунок пенсії» та №45 від 08.06.2022 «Про перерахунок пенсії» був зроблений перерахунок пенсії, доказів щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надано не було, що також вбачається з заперечень наданих на звіт відповідача, представником позивачів адвокатом Акерманом О.М.

В іншій частині, суд погоджується з твердженням представника позивача адвокатом Акерманом О.М. стосовно того, що - «звіти Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2023 року та від 19.05.2023 року є ідентичними за змістом».

Стосовно зазначеного відповідачем у його звіті від 27.10.2023, щодо «представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися зі зверненнями від 07.10.2022, 31.03.2023 та 17.05.2023 у яких просили надати інформацію щодо виконання рішення суду. До вказаних звернень долучені заяви про виплату пенсії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через АТ «ОТП Банк», які датовані 15.09.2022, однак при цьому заяви адресовані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Будь-яких інших заяв про виплату пенсії, ані від ОСОБА_1 , ані від ОСОБА_2 або їх представників до Головного управління не надходило».

Суд не погоджується з цим твердженням, оскільки відповідно до наявних доказів в матеріалах справи доданих разом із запереченнями представником позивачів, суд встановив, що представник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17.05.2023 надіслав засобами веб-порталу органів ПФУ відповідні заяви адресовані Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області, до заяв були долучені заяви з актуальними рахунками позивачів та нотаріально засвідчені довіреності. Такі ж самі заяви були скеровані представником позивачів повторно засобами веб-порталу ПФУ від 29.11.2023.

В ухвалі суду від 26.09.2023 було зазначено, що судом при винесенні ухвали про встановлення судового контролю від 17.04.2023 було встановлено, що позивачами на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області були надані заяви від 07.10.2022 року з проханням долучити до матеріалів пенсійної справи позивачів заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП БАНК» від 15.09.2022 року; пенсійні виплати позивачам здійснювати на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП БАНК»; надіслати на адресу представника позивачів довідку про розмір нарахованої пенсії за віком позивачів з дати поновлення по жовтень 2022 року та виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії; повідомити дату та спосіб виплати.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що на момент встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по цій справі, Головне управління Пенсійного фонду України мало актуальні банківські рахунки позивачів, для виплати виниклої заборгованості з пенсії, але на момент винесення цієї ухвали ним цього зроблено не було, що свідчить про усунення відповідача від виконання рішення суду.

Суд вкотре зауважує, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того, пенсії за віком відповідають ознакам такої категорії як власність, а тому не залежать від місця проживання особи пенсіонера, а її протиправне позбавлення буде порушенням гарантій, передбачених частиною четвертою статті 41 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

За змістом зазначеної статті держава має позитивні обов`язки гарантувати ефективне використання визначених Конвенцією прав кожному, хто перебуває під її юрисдикцією. Порушення кожного з цих обов`язків є самостійною підставою відповідальності держави.

Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Право особи на ефективний засіб правового захисту закріплено у статті 13 Конвенції, згідно з якою кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 1 Першого протоколу передбачає, що будь-яке втручання публічної влади у право власності має бути законним, позбавлення майна можливе лише на умовах, «визначених законом» і, що держава має право здійснювати контроль за використанням майна лише шляхом «виконання законів» (рішення у справі Ex-Roi de Grece et Autres c. Grece від 23.11.2000 р.).

У своїй практиці Суд зазначив, що «встановлюючи контроль, держава має передбачити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідними умовами захисту основних прав особи, а також гарантувати наявність розумної співмірності між засобами, що використовуються, і метою, що переслідується» (рішення у справі Air Canada v. the United Kingdom від 26.04.1995 р.).

У даному випадку не може йти мова про правомірне втручання у право власності громадян України, що виїжджають на постійне місце проживання за кордон, оскільки держава не може обґрунтувати таке втручання захистом загальних інтересів суспільства, який би переважав над захистом основних прав особи. Тобто це втручання є свавільним та не гарантує наявність розумної співмірності між засобами, що використовуються, і метою, що переслідується, відповідно до практики суду.

Поряд з цим, відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-VI (далі - Закон № 1058).

Аналізуючи зазначені норми права, суд доходить висновку, що, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Зазначений підхід узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 30 січня 2020 року у справі №489/5194/16-а та від 30 вересня 2021 року у справі № 540/4060/20.

Згідно статті 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Відповідно до інформації наявної на сайті Міністерства фінансів України за посиланням: https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proektiv, згідно вимог пункту 4 Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231, Міністерство фінансів України публікує перелік уповноважених банків станом на 01.02.2022. На сьогодні уповноваженими є 46 банків, серед яких під номером 29 зазначений АТ КБ «ОТП Банк».

Судом вже було встановлено, та зазначено в ухвалі суду від 26.09.2023, що представником позивачів на адресу відповідача після набрання законної сили рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по справі №200/10579/21 були скеровані заяви від 07.10.2022 з проханням пенсійні виплати здійснювати на банківський рахунок відкритий в АТ «ОТП Банк».

В останньому звіті відповідач навпаки зазначає, що «З метою виконання рішення суду Головне управління неодноразово листами від 12.05.2023 №0500-0215-8/39730, від 12.05.2023 №0500-0215-8/39720, від 14.06.2023 №11066-9952/А-02/8-0500/23, від 14.06.2023 №11068-9957/А-02/8- 0500-23, від 13.10.2023 №0500-0215-8/87737 повідомляло адвоката ОСОБА_4 , листом від 13.10.2023 №0500- 0215-8/87736-адвоката ОСОБА_5 про необхідність надання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяв про виплату пенсії через установу уповноваженого банку з актуальними реквізитами для подальшої виплати пенсії (листи додаються) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Станом на дату подання звіту заяви від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виплату пенсії через уповноважену банківську установу відповідно до вимог чинного законодавства до Головного управління не надходили».

Вищенаведене спростовується наявними в матеріалах справи доказами та запереченнями наданими представником позивачів.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Верховний Суд у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 сформулював правову позицію, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

При розгляді звіту про виконання судового рішення судом було встановлено, що позовні вимоги позивачів були не виконані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд дійшов висновку, що відповідачем було проігноровано висновки викладені в рішенні суду від 14.12.2021 року по справі №200/10579/21 з урахуванням змін внесених постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2022 та зазначених в ухвалі суду від 26.09.2023.

Суд зазначає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Окрім цього, слід наголосити, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Суд звертає увагу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що управління зобов`язано виконати рішення суду шляхом поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок так само як і поновити виплату пенсії ОСОБА_2 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, відповідно до висновків суду, викладених у даному рішенні, враховуючи також те, що позивачами на адресу відповідача були надані актуальні банківські рахунки позивачів відкритих в АТ «ОТП Банк».

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів виконання та врахування висновків суду по справі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, враховуючи, що по суті управлінням тільки була перерахована пенсія, що підтверджується відповідними доказами (рішеннями) але виплату пенсії позивачам не було поновлено, що підтверджується запереченнями представника позивачів адвокатом Акерманом О.М. та опосередковано вбачається зі звіту поданого відповідачем на виконання рішення суду, суд доходить висновку, що рішення суду у повному обсязі не виконано, а отже поданий звіт Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2023 не підлягає прийняттю судом.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не реалізовано завершення судового процесу у даній справі, оскільки не досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення. Таким чином судом не приймається звіт відповідача від 27.10.2023 №0500-0907-7/92250, оскільки обставини, зазначені в ньому не є доказом виконання рішення суду.

З метою недопущення порушення прав позивачів, суд дійшов висновку про необхідність встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 у справі № 200/10579/21.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Стосовно клопотання представника позивачів про накладення штрафу за невиконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Як вище зазначалось, відповідно до приписів частини другої статті 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу застосовується не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що правові норми КАС України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в п.40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», п.68).

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п.43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд має переконатися, що суб`єктом владних повноважень прийняте ним рішення виконується належним чином та в повному обсязі. Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання ним постанови суду необхідно перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.

Так, суд враховує, що після встановлення по даній справі судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення пройшов тривалий строк, наданий відповідачу для виконання рішення суду. В той же час, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вчинення конкретних дій для організації процесу його виконання, а саме поновлення виплати позивачам пенсії, натомість лише повторно зазначено про відсутність банківських реквізитів для поновлення виплати пенсії.

В даному випадку, суд вважає за необхідне надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області додатковий строк для виконання повністю судового рішення шляхом поновлення виплати пенсії на банківські рахунки позивачів наданих на адресу відповідача їх представником.

Враховуючи викладені обставини, суд також вважає за необхідне встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк, а саме 30 днів з дня набрання даною ухвалою законної сили для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 14.12.2021.

Підсумовуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що заява представника позивача про накладення штрафу за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду та зобов`язання подати новий звіт про його виконання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 243, 248, 256, 295, 297, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про накладення штрафу за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду, не прийняття звіту та зобов`язання подати новий звіт про його виконання - задовольнити частково.

В затверджені звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.10.2023 №0500-0907-7/92250 про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по адміністративній справі № 200/10579/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області новий строк подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по адміністративній справі №200/10579/21 протягом 30 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали суду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати у 30-ти денний строк з дня набрання даною ухвалою законної сили звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2021 року по адміністративній справі №200/10579/21.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та Берман Ельвіри Йосипівни про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області для виконання рішення.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець