Справа № 480/7873/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2023 року Справа № 480/7873/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/7873/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач, військова частина) у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі до 30 000, 00 грн. за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року пропорційно в розрахунку на місяць;

- зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити позивачу передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 додаткову винагороду в розмірі до 30 000, 00 грн. за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року пропорційно в розрахунку на місяць;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі 70 000, 00 грн. за квітень 2022 року, за період серпень грудень 2022 року, а також за січень травень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити позивачу передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 додаткову винагороду в розмірі 70 000, 00 грн. за квітень 2022 року, за період серпень грудень 2022 року, а також за січень травень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з проходженням служби у військовій частині НОМЕР_1 на посадах старшого контролера (навідника) групи бронетанкової техніки взводу спеціального призначення та авіаційного техніка групи застосування безпілотних авіаційних комплексів взводу спеціального призначення, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, має право на отримання додаткової винагороди в сумі до 30 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць. Втім, всупереч приписів цієї постанови, відповідач за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року вказану додаткову винагороду не виплатив.

Крім того, ОСОБА_1 зауважив на тому, що відповідно до наказів, у квітні 2022 року, у період з серпня по грудень 2022 року, а також з січня по травень 2023 року, приймав участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з чим, на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, військова частина НОМЕР_1 зобов`язана була виплатити йому додаткову винагороду у розмірі до 70 000, 00 грн. пропорційно дням участі у таких діях.

Ухвалою суду від 27.07.2023, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/7873/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, військова частина у відзиві зазначила, що дійсно, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 передбачено виплату додаткової винагороди на підставі наказу командира (начальника), проте, порядок і умови виплати такої винагороди визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Так, наказом командувача Національної гвардії України № 89 від 29.03.2022, був визначений перелік бойових завдань, виконання яких зумовлює виникнення права на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000, 00 грн., а також визначений перелік документів, на підставі яких виплата такої винагороди здійснюється.

Відповідач зауважив, що враховуючи те, що ОСОБА_1 у квітні 2022 року, у період з серпня по грудень 2022 року, а також з січня по травень 2023 року, не виконував бойових завдань, виконання яких надає право на отримання збільшеної додаткової винагороди, правові підстави для нарахування і виплати такої винагороди відсутні.

Крім того, військова частина звернула увагу на те, що починаючи із квітня 2022 року додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі до 30 000, 00 грн. виплачувалась в поточному місяці за попередній (за квітень 2022 року отримано в травні 2022 року), а починаючи з січня 2023 року Сумська області виключена із переліку районів ведення бойових дій.

Ухвалою суду від 16.1.2023 відповідача зобов`язано надати докази на підтвердження обставин, якими заперечується проти позовних вимог.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 та № 734/2023 від 06.11.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Згодом, постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 до постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту:

21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..

Пунктом 2 постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у військовослужбовців Національної гвардії України виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, право визначати конкретні порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, надано керівниками відповідних міністерств і державних органів.

З метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, командувачем Національної гвардії України 29.03.2022 прийнято наказ № 89, яким затверджено Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України та Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Пунктом 1 зазначеного Порядку передбачено, що під безпосередньою участю військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів, у зв`язку з чим виникає право на отримання додаткова винагорода у розмірі 100 000, 00 грн., слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії в районах ведення воєнних (бойових) дій, що визначаються Головнокомандувачем Збройних Сил України;

бойових (спеціальних) завдань, згідно з бойовими розпорядженнями, із всебічного забезпечення військових частин (підрозділів) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях України;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів в разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань із знешкодження (знищення) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання завдань підрозділами артилерії з вогневого ураження противника;

виконання завдань підрозділами протиповітряної оборони з ураження повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій;

ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання групами розмінування завдань з розмінування або робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях.

На виконання пункту 2 Порядку, для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах використовуються такі документи:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій, бойове донесення, книга службових нарядів та подій, що відбувалися або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо) на який було здійснено збройний напад або довідка командира військової частини про підтвердження безпосередньої участі відряджених (прикомандированих) військовослужбовців у бойових діях або заходах;

рапорт (донесення) командира підрозділу про участь у бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (виконання бойових або спеціальних завдань);

до рапорту долучаються списки особового складу (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих (прикомандированих) підрозділів військовослужбовців), які брали участь у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання прізвища, ім`я та по батькові, періодів участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця;

інші документи, які можуть підтверджувати безпосередньо участь в бойових діях або заходах.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, підставою для включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, зокрема, є рапорт командира (начальника) підрозділу, що має містити інформацію про військове звання, прізвище, ім`я та по-батькові, кількість днів та дати участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця та підстави залучення цих військовослужбовців до бойових дій або заходів із зазначенням реквізитів конкретних документів, що підтверджують участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Аналогічні вимоги для виникнення у військовослужбовців Національної гвардії України права на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, містяться і у Порядку та умовах виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ № 504 від 18.08.2022, який було скасовано на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ № 602 від 21.09.2022, а також у Порядку та умовах виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України № 37 від 26.01.2023, який діяв у період з 01.02.203 по 05.09.2023.

Отже, аналіз змісту вказаних норм, дає підстави дійти висновку про те, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі до 30 000, 00 грн. виплачується військовослужбовцям Національної гвардії України за час служби у період дії воєнного часу.

Право на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. винагороди виникає у військовослужбовців, які виконують не будь-які бойові завдання, а лише визначені бойові завдання, пов`язані з безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). Водночас, таке право має бути підтверджене певними документами, зміст яких свідчить про виконання саме тих завдань, які зумовлюють виникнення права на отримання збільшеної винагороди.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає, що, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у квітні 2022 року проходив службу на посаді старшого контролера (навідника) групи бронетанкової техніки взводу спеціального призначення, а у березні травні 2023 року на посаді авіаційного техніка групи застосування безпілотних авіаційних комплексів взводу спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У зв`язку з цим, суд робить висновок про наявність у позивача у вказаний період права на отримання додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі до 30 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Як підтверджено матеріалами справи, зокрема, поясненнями, довідкою відповідача та наказами про виплату додаткової винагороди у розмірі до 30 000, 00 грн. (а.с. 59-64) додаткова винагорода до 30 000, 00 грн. виплачувалась у поточному місяці за попередній, зокрема, за березень 2023 року виплачено у квітні 2023 року, за квітень 2023 року виплачено у травні 2023 року, за травень 2023 року виплачено у червні 2023 року. Також у червні 2023 року здійснювались доплати за квітень, травень і червень 2023 року.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі до 30 000, 00 грн. за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року пропорційно в розрахунку на місяць та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку винагороду за цей період, суд вважає необґрунтованими.

Також, на переконання суду, необґрунтованими є і позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 70 000, 00 грн. за квітень 2022 року, за період серпень грудень 2022 року, а також за січень травень 2023 року та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу таку винагороду за цей період, з огляду на таке.

На підтвердження виникнення права на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди у квітні, серпні-грудні 2022 року та у січні травні 2023 року, ОСОБА_1 надав суду копії наказів, зі змісту яких убачається вибуття останнього для ведення бойових дій та виконання бойових завдань, без зазначення конкретних дій та завдань, що мали виконуватись (а.с. 12-34).

Інших документів, зокрема, журналів бойових дій, рапортів командира тощо, зміст яких підтверджував би участь ОСОБА_1 у спірний період саме у тих бойових завданнях, виконання яких зумовлює виникнення права на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, позивач суду не надав, про виконання таких завдань в позові не зазначив.

Водночас, за твердженням відповідача, у спірний період ОСОБА_1 не виконував бойових завдань, виконання яких пов`язано з безпосередньою участю в бойових діях та/або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, та надає право на отримання збільшеної додаткової винагороди.

Суд зазначає, що незважаючи на встановлений частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, позивач не звільняється від свого обов`язку, визначеного частиною 1 згаданої статті щодо доведення тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проте, достатніх та належних доказів участі у конкретних бойових (спеціальних) завданнях, виконання яких є підставою для отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, позивач суду не надав, про існування таких доказів не зазначив.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновок, що дії відповідача щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2023 у спірний період, відповідають критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик