Справа № 160/3117/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/3117/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 р. (суддя: Врона О.В) в адміністративній справі №160/3117/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті їй додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 26 серпня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. у розмірі 30 000 грн. щомісячно, а з 01 січня 2023 р. по 20 січня 2023 р. до 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць; зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити їй додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 26 серпня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. у розмірі 30 000 грн. щомісячно, а з 01 січня 2023 р. по 20 січня 2023 р. до 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

В обґрунтування пред`явленого позову позивачка зазначала, що вона проходить службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Дніпропетровській області і на період дії воєнного стану має право на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168, проте через протиправну бездіяльність відповідача вона позбавлена таких виплат.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. «Питання

деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 01 вересня 2022 р. по 20 січня 2023 р. гривень пропорційно з розрахунку на місяць та зобов`язав Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 01 вересня 2022 р. по 20 січня 2023 р. в розмірі 30 000,00 грн. пропорційно з розрахунку на місяць. У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення норм матеріального права, позивачка просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині, якою їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду за період з 26.08.2022 по 31.08.2023.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що постанова КМУ №168 в її первісній редакції та постанова КМУ №793 від 07 липня 2022 р., якою внесені неї зміни до постанови КМУ №168, застосовуються з 24 лютого 2022 р. та передбачають різні суми виплати додаткової грошової винагороди працівникам Служби судової охорони, а саме: у первісній редакції: "у розмірі 30000 грн. щомісячно", а після внесення змін - "до 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць". Позивачка вказує, що закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії у часі. Також вона не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у неї права на таку винагороду в період з 26 серпня 2022 р. по 31 серпня 2022 р., оскільки в цей період часу вона не проходила службу в Службі судової охорони в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), як це передбачав пункт перший постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 в редакції, що діяла на той час. Дана норма у відповідний період передбачала таку умову для виплати додаткової винагороди лише для осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Рішення суду першої інстанції також оскаржено в апеляційному порядку Територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області. Посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В обґрунтування вимог відповідач скарги вказує на невірне визначення судом першої інстанції зобов`язано нарахувати та виплатити позивачці додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 за період несення служби з 01 вересня 2022 р. по 20 січня 2023 р. в розмірі 30000,00 грн. пропорційно з розрахунку на місяць, оскільки приписами зазначеної постанови в редакції змін, внесених постановою №793 від 07 липня 2022 р., що застосовується з 24 лютого 2022 р., зазначена винагорода була передбачена в розмірі "до 30000,00 грн. пропорційно з розрахунку на місяць". Також вказує на відсутність фінансування, що унеможливлює видання наказу про виплату позивачу зазначеної додаткової грошової винагороди.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 обіймає посаду начальника юридичної служби Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області.

Не погоджуючись з обставиною невиплати їй додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період несення служби з 26 серпня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. у розмірі 30000 грн. щомісячно, а з 01 січня 2023 р. по 20 січня 2023 р. до 30000,00 грн. - пропорційно в розрахунку на місяць, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на отримання додаткової грошової винагороди за період несення служби з 01 вересня 2022 р. по 20 січня 2023 р., з урахуванням внесених до постанови №168 змін щодо пропорційності її нарахування.

Позивачка в апеляційній скарзі наполягає на тому, що додаткова винагорода у розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць має бути їй нарахована та виплачена за період з 26.08.2022 по 31.08.2023.

Колегія суддів звертає увагу, що у позовній заяві нею вказувався інший період - з 26.08.2022 по 21.12.2022 та з 01.01.2023 по 20.01.2023 (а.с.8). В апеляційній скарзі вона визначає інший період, збільшуючи його до 31.08.2023 (а.с.65)

За приписами частини 5 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції розглянуті та вирішені позовні вимоги, які заявлені у позовній заяві і які позивачкою не змінювались, колегія суддів не має процесуальних підстав для вирішення питання наявності у неї права на отримання грошової допомоги за період з 21.01.2023 по 31.08.2023.

Таким чином, спірним вважається період з 26.08.2022 по 20.01.2023.

Суд першої інстанції зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу за період несення служби з 01 вересня 2022 р. по 20 січня 2023 р. в розмірі 30000,00 грн. пропорційно з розрахунку на місяць.

За висновком суду першої інстанції з 26.08.2022 по 31.08.2022 умовою виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони було проходження служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Такий висновок зроблено судом на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1146 від 08.10.2022 "Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168".

Колегія суддів зазначає наступне.

28 лютого 2022 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" пунктом першим якої було встановлено, що на період дії воєнного стану, у тому числі, співробітникам Служби судової охорони, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн. щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Ця постанова, як зазначено у її пункті 5, набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 р.

Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22 березня 2022 р. внесені зміни до пункту 1 постанови № 168 та доповнений перелік осіб, які мають право на отримання додаткової винагороди, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка". Зміни застосовуються з 24 лютого 2022 р.

Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 01 липня 2022 р. внесені зміни до пункту 1 постанови № 168. В абзаці першому слова які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка замінено словами які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні); після слова щомісячно доповнено словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць). Зміни застосовуються з 01 червня 2022 р.

Постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07 липня 2022 р. внесені зміни до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168. В абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінено словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Зміни застосовуються з 24 лютого 2022 р.

Постановою Кабінету Міністрів України №1146 від 08 жовтня 2022 р. в пункті першому постанови Кабінету Міністрів України № 168 слова "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)," та "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)" виключено. Зміни застосовуються з 01 вересня 2022 р.

Постановою Кабінету Міністрів України №43 від 20 січня 2023 р. внесені зміни до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України № 168 та виключено у першому реченні абзацу першого слова військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, співробітникам Служби судової охорони.

Аналіз зазначених змін, внесених до постанови Кабінету Міністрів України № 168, дозволяє колегії суддів дійти висновку, що така обов`язкова умова для нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн., як несення служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебування в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) розповсюджувала свою дію на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, оскільки замінене постановою Кабінету Міністрів України № 754 словосполучення "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби" стосувалось осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Таким чином, позивачка має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць також за період з 26 серпня 2022 р. по 31 серпня 2022 р., і суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги, неправильно розтлумачивши наведені вище постанови Кабінету Міністрів України, допустивши, тим самим, порушення норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню (зважаючи на збільшення нею спірного періоду до 31.08.2023), оскаржене рішення - скасуванню в частині, якою відмовлено у задоволенні позову та ухваленні нового рішення про їх задоволення.

Додатково колегія суддів звертає увагу, що принцип пропорційного розрахунку на місяць додаткової винагороди застосовується з 24 лютого 2022 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 793 від 07 липня 2022 р.

Верховний Суд у зразковій справі №260/3564/22 у рішенні від 06 квітня 2023 р., яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 р., сформулював наступний правовий висновок:

"Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата."

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2023 р. у зазначеній вище зразковій справі №260/3564/22 зазначила про те, що згідно пункту 11 розділу І Порядку № 384 (Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 384 від 26.08.2020), грошове забезпечення не виплачується: 1) за час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; 2) за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; 3) за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я понад встановлені чинним законодавством строки.

Тобто, для позивачки, як співробітниці Служби судової охорони, нарахування додаткової винагороди "щомісяця" чи "пропорційно в розрахунку на місяць" означає її нарахування/виплату за фактично відпрацьований час.

Щодо доводів апелянта - Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, які полягають у відсутності затвердженого ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідному кошторисі Територіального управління, видатків на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ № 168.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2023 р. у зазначеній вище зразковій справі №260/3564/22 вказала на те, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Право на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, передбачене постановою КМУ № 168, підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

За змістом правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 р.) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

З огляду на викладене колегія суддів визнає необґрунтованими посилання Територіального управління Судової охорони в Дніпропетровській області на те, що в затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідному кошторисі Територіального управління видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ № 168, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку із чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити таку виплату, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача неспроможними.

За результатом перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів приймає судове рішення про часткове задоволення апеляційної скарги позивачки, скасування оскарженого рішення суду першої інстанції в частині, якою їй відмовлено у задоволенні позову та постановляє нове рішення, що відповідає приписам статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга відповідача залишається колегією суддів без задоволення, оскільки наведені в ній доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 р. в адміністративній справі №160/3117/23 - скасувати в частині, якою їй відмовлено у задоволенні позову та ухвалити нове рішення.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 26 серпня 2022 р. по 31серпня 2022 р.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення нею служби з 26 серпня 2022 р. по 31 серпня 2022 р. у розмірі до 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 р. в адміністративній справі №160/3117/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 грудня 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук