Справа № 520/23561/23
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 грудня 2023 року № 520/23561/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд.7, м. Харків, 61003, код 04059243) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Харківської міської ради, що виявилися у відмові надати інформацію що запитувалися у запиті на отримання публічної інформації від 20.08.2023 року;

- зобов`язати Харківську міську Раду надати протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішення суду інформацію, що запитувалися у запиті на отримання публічної інформації від 20.08.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Харківською міською радою, як розпорядником публічної інформації, вчинено протиправну відмову у доступі до публічної інформації. Наголошує, що запитувана інформація стосувалась контролю за ефективним використанням бюджетних коштів, які сплачено почесним громадянам Харкова у якості стипендії за рахунок коштів бюджету Харківської міської територіальної громади у період із 24.02.2022р. по 20.08.2023р.

Відповідач, Харківська міська рада, правом на подання відзиву на адміністративний позов не скористався, що у даному конкретному випадку суд не вважає перешкодою для відправляння правосуддя по даній справі.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

20.08.2023р. ОСОБА_1 , надіслав на ім`я Харківської міської ради на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 запит на отримання публічної інформації. В запиті просив надати наступну інформацію:

- список почесних громадян Харкова;

- загальну суму грошових коштів, що було сплачено почесним громадянам Харкова у якості стипендії за рахунок коштів бюджету Харківської міської територіальної громади у період із 24 лютого 2022 року по 20 серпня 2023 року;

- поіменну деталізацію грошових виплат, що було сплачено почесним громадянам Харкова у якості стипендії за рахунок коштів бюджету Харківської міської територіальної громади у період із 24 лютого 2022 року по 20 серпня 2023 року.

28.08.2023р. позивач отримав лист-відповідь, датовану 28.08.2028 року за підписом заступника міського голови Чечетова-Терашвілі Т.М. Зазначеним листом позивачу було відмовлено у наданні запитуваної інформації на підставі п.1 ч.1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" з посиланням на те, що: «Інформації щодо списку Почесних громадян м. Харкова та з інших запитуваних Вами питань Харківською міською радою та її виконавчими органами не створювалась. Утворення інформації, що Вами запитується, покладає на Харківську міську раду та її виконавчі органи надмірний тягар, потребує значних інтелектуальних та інших зусиль».

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у доступі до публічної інформації, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1 Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011р. №2939-VI (далі за текстом - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону № 2939-VI).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з частиною 1 статті 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п.1); юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів (п.2); особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків (п.3); суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них (п.4); юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради(п.5).

Статтею 14 Закону № 2939-VI встановлено обов`язки розпорядника інформації, серед яких обов`язок оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення та надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Положеннями статті 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Відповідно до статті 21 Закону № 2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI визначено випадки, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Суд відзначає, що у спірних правовідносинах заявник звернувся до відповідача, як розпорядника публічної інформації, на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації" із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати:

- список почесних громадян Харкова;

- загальну суму грошових коштів, що було сплачено почесним громадянам Харкова у якості стипендії за рахунок коштів бюджету Харківської міської територіальної громади у період із 24 лютого 2022 року по 20 серпня 2023 року;

- поіменну деталізацію грошових виплат, що було сплачено почесним громадянам Харкова у якості стипендії за рахунок коштів бюджету Харківської міської територіальної громади у період із 24 лютого 2022 року по 20 серпня 2023 року.

Вчинена відповідачем відмова умотивована тим, що «Інформації щодо списку Почесних громадян м. Харкова та з інших запитуваних позивачем питань Харківською міською радою та її виконавчими органами не створювалась. Утворення інформації, що запитується позивачем, покладає на Харківську міську раду та її виконавчі органи надмірний тягар, потребує значних інтелектуальних та інших зусиль». При цьому відповідач, як на підставу відмови посилається на п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI якою відзначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем у відмові не наведено нормативне обґрунтування того, що відповідач не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Більш того, відповідно до ч. 3 ст.22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Таким чином, суд не знаходить правових підстав для кваліфікації названої відмови та обраної відповідачем причини правомірними, оскільки відповідач фактично не обґрунтував підстав відмови, а також не виконав вимог ч.3. ст.22 ч. 3 ст.22 Закону № 2939-VI.

При цьому ст. 23 Закону № 2939-VI встановлено, що рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

На підставі зазначеного, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне, з урахуванням положень ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог і визнати протиправною відмову відповідача в задоволенні запиту на інформацію від 20.08.2023 року.

При цьому належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача по справі, повторно розглянути запит на інформацію від 20.08.2023 року, у відповідності до вимог, передбачених Законом України "Про доступ до публічної інформації", з урахуванням висновків суду по даній справі.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Таким чином, позов підлягає частковому задволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд.7, м. Харків, 61003, 04059243) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Харківської міської ради в задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 від 20.08.2023 року.

Зобов`язати Харківську міську раду повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 20.08.2023 року, у відповідності до вимог, передбачених Законом України "Про доступ до публічної інформації", з урахуванням висновків суду по даній справі.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської міської ради (майдан Конституції, буд.7,м. Харків,61003, 04059243) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.