Справа № 522/13394/23
Суддя: Ковтун Ю. І.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/287/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2023 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора ДПП м. Києва Філоненко О.В., Департаменту патрульної поліції м.Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Старшого інспектора ДПП м. Києва Філоненко О.В., Департаменту патрульної поліції м.Києва, в якій просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЗАВ № 02451450 від 02.06.2023 у справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення передбачене ч. 1ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, 02.06.2023 року о 15:09 год. за адресою мМ05 Київ-Одеса 35+240 зафіксовано транспортний засіб LEXUS СТ реєстраційний номер НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 48 км/год, чим порушила п.12.9 (б) ПДР. В постанові зазначено, що дані зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу Каскад, 029-1219. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу LEXUS CT, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2 . Позивач ні є власником або співвласником, який має право керування вказаним автомобілем. Позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст. 14-2 КУпАП, як власника транспортного засобу. На сайті МВС за посиланням НОМЕР_2 на Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі відсутня відеофіксація вчиненого нібито ОСОБА_1 правопорушення, а наявне фото не дає можливості встановити, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем на час складання постанови серії ЗАВ № 02451450 від 02.06.2023. Будь-яких належних доказів, які б свідчили про вчинення саме позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. Вважає, що оскільки немає беззаперечних доказів вчинення саме ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, то склад цього правопорушення відсутній, а тому постанову серії ЗАВ № 02451450 від 02.06.2023 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13.09.2023 на адресу суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції м. Києва надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого з позовом не погоджуються, вважають його необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам діючого законодавства. Зазначив, що оскаржувану постанову винесено інспектором ДПП Філоненко О.В.на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом Каскад 029-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості транспортного засобу LEXUS CT200H, номерний знак НОМЕР_1 є інформаційний файл з трьома фотознімками зображення транспортного засобу та відеозапис правопорушення. Зазначив, що 17.02.2022 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів було внесено відомості про належного користувача ОСОБА_1 транспортного засобу LEXUS CT200H, номерний знак НОМЕР_1 , відповідно позивач набув статусу відповідальної особи у разі фіксації порушення швидкісного режиму зафіксованого в автоматичному режимі. Нормами ст. 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи зазначеної у ч. 1 ст.14-2 від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Позивачем вказаного порядку дотримано не було, а твердження позивача, що до адміністративної відповідальності повинен бути притягнутий власник транспортного засобу не відповідає, в даному випадку нормам чинного законодавства України.

Щодо строків звернення позивача до суду відповідачем зазначено наступне. Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 КУпАП або повнолітньому члену сім`ї такої особи. Відповідно до вимог ст. 268, 279-1 КУпАП та п. 9. Розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» Департаментом патрульної поліції було скеровано оскаржувану постанову на адресу реєстрації позивача: АДРЕСА_1 , що підтверджується трекінгом державного підприємства поштового зв`язку, національного оператора поштового зв`язку Укрпошти 046. Відповідно до трекінгу оскаржувану постанову вручено за довіреністю 23 червня 2023 року. Відтак, строк звернення до адміністративного суду відраховується 24 червня 2023 року та спливає 03 липня 2023 року.Адміністративний позов підписаний позивачем 04.07.2023 та зареєстрований судом 05.07.2023, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія ЗАВ № 02451450, 02.06.2023 року о 15 год. 09 хв. за адресою М05 Київ-Одеса 35+240 було зафіксовано транспортний засіб LEXUS CT200H, номерний знак НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 48 км/год., чим порушила п.12.9.(б) ПДР, внаслідок чого позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту положень ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, підпунктом «б» п.12.9 Правил дорожнього руху України чітко визначено, що забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.4-12.7 ПДР, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. "и" п.30.3 цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч.1 ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ч.1 ст.122 КУпАП.

Також, слід звернути увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як загально відомо, 14.07.2015 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким Кодекс України про адміністративні правопорушення був доповнений зокрема ст.ст. 14-2, 279-1, 279-4.

Так, статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі, якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині 1 цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених ст.279-3 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.279-1 КУпАП, у разі, якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у т.ч. за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, з системного аналізу наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Що стосується дотримання відповідачем визначеної законодавством процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, то суд з цього приводу зазначає наступне.

Так, відповідно до приписів п.5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі» (затв. наказом МВС України 13.01.2020р. №13), уповноважений поліцейський під час опрацювання матеріалів автоматичної фіксації з використанням Системи з`ясовує наступне:

1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках (відеозаписі) в інформаційному файлі;

2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках (відеозаписі) символам, розпізнаним Системою;

3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із Системи;

5) наявність у Системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув з володіння відповідальної особи внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

6) наявність та повноту інформації про відповідальну особу зафіксованого транспортного засобу, а в разі фіксації транспортного засобу зареєстрованого за межами України - інформації про особу, яка ввезла його на територію України;

7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час опрацювання інформаційних файлів, метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками правопорушення та інших відомостей, отриманих за допомогою Системи з відповідних реєстрів, баз (банків) даних, необхідних для винесення адміністративної постанови, уповноважений поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 3 вказаної вище Інструкції №13 визначено, що при опрацюванні уповноваженим поліцейським матеріалів автоматичної фіксації та встановлення факту учинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, цим уповноваженим поліцейським виноситься сформована Системою в автоматизованому режимі адміністративна постанова без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах автоматичної фіксації даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених ст.247 КУпАП, з використанням засобів Системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП, з накладенням цифрового підпису.

Форму постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, наведено в додатку 1 до цієї Інструкції.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині 1 статті 14-2 КУпАП, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Винесена уповноваженим поліцейським адміністративна постанова друкується з використанням засобів Системи та протягом 3-х днів із дня її винесення передається національному оператору поштового зв`язку для доставлення на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, аналіз наведених вище нормативних положень чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що Інспектор ДПП м. Києва Філоненко О.В. при винесенні спірної постанови, діяла правомірно та в межах і в порядку, встановленому діючим законодавством.

Судом встановлено, що станом на дату вчинення адміністративного правопорушення та складання постанови ЗАВ № 02451450 від 02.06.2023, яка є предметом оскарження у даній справі до Єдиного державного реєстру транспортних засобів було внесено відомості стосовно належного користувача транспортного засіб LEXUS CT200H, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , що підтверджується листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області № 31/15-5714 від 13.09.2023 (а.с. 47).

Факт перевищення автомобілем LEXUS CT200H, номерний знак НОМЕР_1 швидкості руху підтверджується копією постанови, на якій міститься фотознімок, зроблений за допомогою приладу Каскад 032-1219.

Так, на фотознімку зафіксовано рух транспортного засобу LEXUS CT200H, номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 98 км/год, чим порушено п. 12.9. (б) ПДР України, зазначено дату і час фіксації 02.06.2023 о 15:09, а також географічні координати місця вчинення правопорушення.

Суд зазначає, що технічний засіб Каскад 029-1219 сертифікований, що підтверджується свідоцтвом про перевірку регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/22139, експертним висновком від 02.04.2020 за № 1100, сертифікатом перевірки типу зареєстрованого за № UA.TR.001 5-19 Rev.1 (а.с.35 39).

Враховуючи викладене, фотознімок, зроблений за допомогою приладу Каскад є належним та допустимим доказом вчинення позивачем правопорушення.

Щодо доводів позивача, що наявне фото не дає можливості встановити, що саме він керував автомобілем на час складання оскаржуваної постанови, суд зазначає, що статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Враховуючи, що на дату вчинення адміністративного правопорушення та складання постанови серії ЗАВ № 02451450, яка є предметом оскарження у даній справі, належним користувачем автомобілю LEXUS CT200H, номерний знак НОМЕР_1 був позивач, про що внесені відповідні відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, суд вважає, що саме позивач є відповідальною особою за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Згідно ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Вказаний перелік є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Отже, КУпАП чітко регламентований порядок звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, будь-яких доказів того, що протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили третя особа (особа, яка за твердженням позивача, керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення) звернувся особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надання документа про сплату штрафу, позивачем суду не надано.

Що стосується посилань відповідача на пропуск позивачем десятиденного строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова серії ЗАВ № 02451450 прийнята Інспектором ДПП м. Києва Філоненко О.В. 02.06.2023, тоді як з позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 05.07.2023.

В свою чергу відповідач посилався на те, що копію оскаржуваної постанови було вручено за довіреністю 23 червня 2023 року, у підтвердження чого надав роздруківку трекінгу рекомендованого листа за № 046.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що оскаржувану постанову ним було виявлено у поштовій скрині 30.06.2023.

Вказані доводи позивача відповідачем не спростовано, інших належних доказів вручення ОСОБА_1 оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 02.06.2023 раніше, ніж зазначено позивачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посадова особа відповідача діяла у межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, суб`єктом владних повноважень, у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність прийнятого ним рішення, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72, 77, 242-246, 250, 272, 286, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Старшого інспектора ДПП м. Києва Філоненко О.В., Департаменту патрульної поліції м.Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.І.Ковтун