Справа № 243/7296/23
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2023-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/51/2023
Номер справи 243/7296/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» грудня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Ю.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Дьяченко Олег Валентинович до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1908 від 10 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1908 від 10 листопада 2023 року, обґрунтувавши свої вимоги тим, що позивач є ФОП з відкритим КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт. Згідно з тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 позивач перебуває на обліку як військовозобов`язаний у Слов`янському ОМВК.

02 листопада 2023 року позивач привіз власним автомобілем вантаж в н.п. Застава Чернівецької області. Під час стоянки у черзі на розвантаження до нього підійшов співробітник Чернівецького РТЦК та СП ОСОБА_3 , на чию вимогу позивач надав паспорт та ІНН. ОСОБА_3 наказав позивачу прослідувати за ним до шостого відділення Чернівецького РТЦК та СП для проходження ВЛК. Позивач пояснив, що не може залишити автомобіль з вантажем, котрий стоїть в черзі на розвантаження. Окрім того, позивач пояснив, що зареєстрований у м. Слов`янську Донецької області, де і перебуває на обліку у ТЦК, а тому повинен проходити ВЛК за місцем реєстрації. В Чернівецькій області позивач як тимчасово переміщена особа не зареєстрований. Не зважаючи на пояснення позивача, офіцери ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово доставили ОСОБА_2 до місця проходження ВЛК у м. Чернівці. Знаходячись у приміщенні ВЛК, позивач відмовився від його проходження, та зазначив, що може отримати направлення для проходження ВЛК або повістку про виклик.

Натомість, 02 листопада 2023 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відносно позивача було складено адміністративний протокол №6/245 за ч.2 ст.210 КУпАП, в якому повідомлено, що розгляд справи відносно нього відбудеться у ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14.10 год. 10 листопада 2023 року.

09 листопада 2023 року позивач повернувся з рейсу у м. Слов`янськ, де уклав договір про надання правової допомоги під час розгляду вказаного адміністративного протоколу. Цього ж дня на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено клопотання про відкладення розгляду протоколу.

07 грудня 2023 року позивач отримав заказним листом постанову за справою про адміністративне правопорушення №1908 від 10 листопада 2023 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП.

В зв`язку з викладеним позивач просить суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_4 №1908 від 10 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте не використав свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період відповідно до Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №69/2022 визначено оголосити та провести загальну мобілізацію. 02 листопада 2023 року ОСОБА_2 видано направлення №1502 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності для проходження військової служби. Проведення медичного огляду доручено проводити позаштатній ВЛК при шостому відділі Чернівецького РТЦК та СП. Разом з тим, позивач від отримання направлення відмовився, про що працівниками шостого відділу Чернівецького РТЦК та СП складено відповідний акт від 02 листопада 2023 року. В той же день старшим офіцером шостого відділу Чернівецького РТЦК та СП старшим лейтенантом ОСОБА_5 складено відповідний рапорт. Відносно позивача було складено адміністративний протокол від 02 листопада 2023 року.

10 листопада 2023 року позивач на розгляд адміністративної справи не прибув, клопотань про відкладення чи додаткові докази не подав, у зв`язку з чим розгляд справи проведено без його участі. Клопотання позивача від 09 листопада 2023 року про відкладення розгляду справи надійшло на адресу Чернівецького РТЦК та СП 13 листопада 2023 року, тобто після винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що він бажає пройти ВЛК по місцю реєстрації проживання є надуманими, бездоказовими та не підтверджуються доказами. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження перевезення ним вантажу та очікування на розвантаження.

Відповідач зазначає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки серед іншого здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Військовозобов`язаний зобов`язаний проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішенням комісії з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньо розвідки за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки (підпункт 4) п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. В даній нормі відсутнє посилання на місце реєстрації чи перебування на військовому обліку.

Крім того, позивач вказує на «адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК», але в даному випадку його було направлено на проходження лікарського обстеження позаштатної ВЛК.

В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1908 від 10 листопада 2023 року, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП України закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно з ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого Постановою КМУ від 23 лютого 2022 року № 154 здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до п.1.1 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджений наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 (надалі Положення) медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до п.1.4 Розділу ІІ Положення про медичний огляд громадян, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення та допризовників, проводиться в порядку, визначеному таблицею, відповідно до п. 10 якої резервісти, військовозобов`язані, які призиваються та проходять воєнні навчальні (перевірочні) та спеціальні збори осіб рядового сержантського, старшинського та офіцерського складу; призиваються та проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проходять медичний огляд у ВЛК ТЦК та СП, гарнізонні (госпітальні) ВЛК.

Відповідно до п.п.4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Згідно Закону України Про військовий обов`язок та військову службу термін проходження Військово-лікарської комісії для військових, становить 10 календарних днів з дати направлення на комісію з можливим повторним оглядом через три місяці та через рік. У разі отримання поранення під час несення служби, виконанні бойового завдання, отримання ушкодження, хвороби, військовослужбовець направляються на ВЛК по можливості за поданням керівника/командира.

Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Як було встановлено судом, 02.11.2023 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи 6 відділу (м.Заставна) Чернівецького РТЦК та СП, старшим лейтенантом ОСОБА_6 відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №6/245 за ст.210 ч.2 КУпАП України.

10.11.2023 року начальником Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником Миронець Ю.В. винесено постанову №1908 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , якою установлено, що ОСОБА_2 , будучи військовозобов`язаним, відмовився від отримання направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації, в письмових поясненнях зазначив, що має бажання проходити його за місцем реєстрації, тобто, у м. Слов`янську Донецької області.

Зазначеною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП України та накладено штраф у розмірі 850 гривень.

Відповідальність за ч.2 ст.210 КУпАП України настає у разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненні в особливий період.

Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази надають суду учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів.

У постанові №1908 вказано, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.210 ч.2 КУпАП України підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом №6/245 від 02.11.2023 року; паспортом громадянина України; направленням на медичний огляд; поясненням до протоколу; актом відмови від проходження ВЛК; рапортом посадової особи від 02.11.2023 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є ФОП з відкритим КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем, 02.11.2023 року, коли ОСОБА_2 було зупинено працівниками ТЦК, він привіз власним автомобілем вантаж в н.п. Застава Чернівецької області та стояв у черзі на розвантаження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 02.11.2023 року, будучи військовозобов`язаним, він відмовився від отримання направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації, пояснив, що має бажання проходити його за місцем реєстрації.

Також, представником відповідача було долучено до матеріалів справи направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби ОСОБА_2 №1502 від 02.11.2023 року та акт про відмову від проходження ВЛК під час призову на військову службу під час мобілізації від 02.11.2023 року.

Аналізуючи надані сторонами докази та даючи оцінку аргументам сторін, суд звертає увагу на те, що у направленні №1502 від 02.11.2023 року суб`єктом владних повноважень не було визначено строку, у який ОСОБА_2 зобов`язаний був прибути для проходження медичного огляду, враховуючи, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в іншому місті, де перебуває на обліку та де знаходиться його медична документація.

Крім того, суд враховує, що відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення №6/245 відносно позивача 02.11.2023 року, тобто того ж дня, коли останнього було зупинено під час перебування в рейсі в іншому місті та видано направлення №1502.

Згідно з абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкт владних повноважень не визначив строку виконання вимоги про проходження медичного огляду ОСОБА_2 у направленні від 02.11.2023 року. При цьому, відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача негайно 02.11.2023 року, незважаючи на те, що останній на момент зупинки виконував свої трудові обов`язки по доставці вантажу та сам зареєстрований та проживає в іншому місті.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.210 КУпАП, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №1908 від 10.11.2023 року.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись вимогами ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Дьяченко Олег Валентинович до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1908 від 10 листопада 2023 року задовольнити.

Скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення № 1908 від 10 листопада 2023 року, складену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 грудня 2023 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова