Справа № 160/7346/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2023 року Справа № 160/7346/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кадникової Г. В.,
за участі секретаря судового засідання Мартинової А.О.
та представників сторін: позивача Грищенко М.О.
відповідача-1 Ясніцької Т.С.
відповідача-2 Суріної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчити певні дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Виналь» (далі ТОВ «Виналь», позивач, заявник) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач-1), відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, відповідач-2), у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України від 06.04.2023 року №107-р/л;
- визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо складання акту від 15.03.2023 №1044/04-36-09- 01/41146771 про результати фактичної перевірки та викладення в ньому висновків про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Виналь» вимог з законодавства: Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки від 06.03.2023 №1100-п.
Тобто, провадження господарської діяльності позивача можливе лише за наявності відповідної ліцензії.
Разом із позовною заявою подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 12.04.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Та іншою ухвалою суду від 12.04.2023 вжито заходи забезпечення позову, а саме:
Ухвалою суду від 25.04.2023 задоволено заяву Державної податкової служби України (відповідач-1), про роз`яснення ухвали від 12.04.2023 року.
28.04.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виналь" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування наказу та визнання протиправними та скасування рішення, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року № 7410/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року № 7411/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року № 7412/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області;
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року № 7414/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 02.05.2023 відкрито провадження у справі № 160/8971/23 та вирішено її подальший розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 10.05.2023 задоволено заяву ТОВ Виналь та вирішено об`єднати в одне провадження адміністративну справу № 160/7346/23 з адміністративною справою №160/8971/23, з присвоєнням об`єднаній справі номеру №160/7346/23.
Ухвалою суду від 11.05.2023 вирішено передати адміністративну справу №160/8971/23 для спільного розгляду зі справою №160/7346/23.
Ухвалою суду від 12.05.2023 адміністративну справу №160/8971/23 прийнято до провадження для об`єднання зі справою № 160/7346/23, з присвоєнням адміністративній справі № 160/7346/23.
Ухвалою суду від 01.06.2023 задоволено заяву Державної податкової служби України та вирішено проводити розгляд справи за участю останньої в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 27.06.2023 у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про закриття провадження в частині позовних вимог відмовлено.
При розгляді справи по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.
Позовними вимогами у справі №160/7346/23 є :
1. Визнання протиправними дій посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо складання акту від 15.03.2023 №1044/04-36-09-01/41146771 про результати фактичної перевірки та викладення в ньому висновків про порушення ТОВ Виналь вимог Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
2. Визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки від 06.03.2023 №1100-п.
3. Визнання протиправним та скасування розпорядження ДПС України від 06.04.2023 року №107-р/п.
В свою чергу, позовними вимогами у справі №160/8971/23 є:
1. Визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7410/04-36-09-01/41146771 ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
2. Визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7411/04-36-09-01/41146771 ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
3. Визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7412/04-36-09-01/41146771 ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
4. Визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7414/04-36-09-01/41146771 ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи та пояснень представників сторін встановлено наступне.
вино ординарне столове н/сол. біле «Шато Барон» ТМ «Villa Krim» 6,0*2 в г/ящ код УКТ ЗЕД 2204 29 97 00 в кількості 17 пляшок;
вино ординарне столове н/сол. рожеве «Мускат Рів`єра» («MUSCAT RIVIERA») ТМ «Villa Krim» 6,0*2 в г/ящ код УКТ ЗЕД 2204 29 98 00 в кількості 17 пляшок;
вино ординарне столове сухе червоне «САНДЖОВЕЗЕ» («SANGIOVESE IGT/IGP del Rubicone») ТМ «Villa Krim» 6,0 код УКТ ЗЕД 2204 29 96 00 в кількості 14 пляшок.
Під час фактичної перевірки позивачем відповідачу надані пояснення від 13.03.2023 року, згідно яких позивач зазначає про здійснення ним помилки під час зазначення коду УКТ ЗЕД у товарно-транспортних накладних. Замість кодів УКТ ЗЕД 2204 29 97 00, 2204 29 98 00 та 2204 29 96 00 правильними є коди УКТ ЗЕД є 2204 22 97 00, 2204 22 98 00 та 2204 22 96 00.
З огляду на встановлені у справі обставини, відповідач не прийняв пояснення позивача та визначив що спірне вино в асортименті належить саме до товарних позицій за кодом УКТ ЗЕД, що не зазначено в ліцензії, зокрема, 2204 29 96 00, 2204 29 97 00, 2204 29 98 00.
При формуванні таких висновків відповідач не взяв до уваги, що визначення коду за товарною позицією не належить до повноважень Державної податкової служби України.
До того ж, при здійсненні співставного аналізу спірних кодів УКТ ЗЕД вбачається, що
останні мають різницю виключно у розмірі ємності, в яких міститься продукція (при цьому у
сторін відсутній спір щодо об`єму ємності вина в асортименті).
Позивач обґрунтовує правомірність застосування кодів УКТ ЗЕД, що зазначені у товарно-транспортних накладних, Експертним висновком Київської торгово-промислової палати від 31.07.2020 № К-927 та взятої з відкритого доступу мережі Internet індивідуальну податкову консультацію від 22.02.2019 № 682/6/99-99-15-03-02-15/ІПК.
Відповідачем винесені рішення про застосування фінансових санкцій:
- від 13.04.2023 року №7414/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1 336 448,27 грн - за зберігання спирту, не внесених до Єдиного реєстру;
- від 13.04.2023 року №7410/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 85'000грн. 00коп. - за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії;
- від 13.04.2023 року №7412/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 85'000грн. 00коп. - за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії;
- від 13.04.2023 року №7411/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 85'000грн. 00коп. - за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, відповіді на відзив, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 Податкового кодексу України.
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, (1) у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, (2) а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Згідно із підпунктами 83.1.1-83.1.7 пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:
-документи, визначені цим Кодексом;
-податкова інформація;
-експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України;
-судові рішення;
-податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи;
-мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Матеріали перевірки - це:
- акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;
- заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);
- пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
У відповідності до пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі за текстом Закон №481/95-ВР).
Відповідно до абзацу 2 статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної Законами України.
Згідно із абзацом 2 статті 2 Закону України № 481/95-ВР виробництво спирту етилового (у тому числі як лікарського засобу), спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, зернового дистиляту, біоетанолу здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форми власності, які мають відповідну ліцензію.
Статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Відповідно до статті 1 Закону № 481/95-ВР анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.
Статтею 3 Закону № 481/95-ВР передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі, зокрема:
-акта про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку.
-акта або рішення суду про встановлення факту здійснення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) виробництва, зберігання, транспортування, торгівлі фальсифікованим або необлікованим у такого суб`єкта господарювання спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним;
-акта про виявлення недостовірних даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії (отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами)
Відповідно до статті 3 Закону № 481/95-ВР розпорядження про анулювання ліцензії приймається, зокрема, на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, у тому числі, встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку (ст. 15 Закону України № 481/95-ВР).
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій щодо складання актів фактичної перевірки та викладення в ньому висновків про порушення, то суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів.
Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 КАС, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.
При цьому дії службової особи щодо складання такого акта та включення до нього певних висновків не породжують обов`язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.
Отже, оскаржувані позивачем дії відповідача-2 щодо складання акту від 15.03.2023 №1044/04-36-09-01/41146771 про результати фактичної перевірки та викладення в ньому висновків на момент звернення з позовом до суду не порушують прав, свобод або інтересів позивача на підставі наведених вище положень частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Позовні вимоги та їх обгрунтування щодо повноважень перевіряючих осіб контролюючого органу не знайшли підтвердження в ході судового розгляду адміністративної справи.
З матеріалів справи та пояснень сторін у судовому засіданні встановлено за змістом акту перевірки, що «... Відповідно до опису продукції, що знаходилась не в місцях внесених до єдиного державного реєстру місць зберігання спирту. Адреса зберігання такої продукції вулиця Космічна, буд.1 В, м.Синельникове, Дніпропетровська область від 10.03.2023 б/н. (далі - Опис продукції, що знаходилась не внесених до ЄДР)....».
Так, спірний акт перевірки має відповідний додаток, з якого вбачається, що вказаною продукцією є «рідина з характерним запахом спирту», що знаходилась в Ємності №73 місткість якої складає 60 м кубічних.
Під час проведення перевірки позивачем контролюючому органу було зазначено, що вказана ємність використовується для зберігання водно-спиртових розчинів, тобто сировини незавершеного виробництва. Водно-спиртовий розчин - це однорідний розчин підготовленої води та ректифікованого етилового спирту, що застосовується для фільтрації на лікеро-горілчаному виробництві.
Вказаний розчин водно-спиртовий був отриманий шляхом змішування спирту етилового ректифікованого, який використовується при виробництві горілок та горілок особливих, об`ємна частка етилового спирту повинна бути не менше 96,3%, що відповідає ДСТУ 4221:2003 та ДСТУ 4256:2021, з водою питною підготовленою, що відповідає ДСТУ 7525, СОУ 15.9-37-237.
Вказане в повній мірі відповідає діючим нормативно-правовим актам, а також виробничо-технічному регламенту ТОВ «ВИНАЛЬ», журналу на відвантаження спирту, а також проведеній інвентаризації водно-спиртової рідини за участі представників контролюючого органу, за результатами якої розбіжностей не виявлено.
До того ж, вказане не суперечить й опису продукції, який складено контролюючим органом.
В свою чергу, відповідно до положень ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481), місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Тобто, зберігання спирту етилового ректифікованого, що використовується при виробництві алкогольних напоїв підприємством повинно бути здійснено в місцях зберігання, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.
Так, актом перевірки підтверджено, що ТОВ «ВИНАЛЬ» має довідку про внесення місця зберігання спирту етилового до ЄДР серія АП №144347. Також, актом підтверджено, що в присутності контролюючого органу було здійснено інвентаризацію згідно якої було встановлено нестачу у межах норм втрат.
Таким чином, контролюючим органом встановлено та актом перевірки підтверджено, що увесь спирт етиловий ректифікований, який був придбаний підприємством та не почав використовуватись у виробництві зберігається у спиртосховищі, яке має довідку місця зберігання.
В свою чергу, розчин водно-спиртовий, що знаходився у ємності №73 не є спиртом етиловим ректифікованим, а тому не повинен і не може перебувати у місцях зберігання спирту, оскільки вказана рідина почала приймати участь у процесі виробництва горілки. Враховуючи викладене, твердження контролюючого органу про встановлення продукції, що зберігалась не за місцем зберігання спирти є неправомірним.
Надаючи правову оцінку оскаржуваному розпорядженню Державної податкової служби України від 06.04.2023 року №107-р/л, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до положень абз.9 ст.3 Закону №481, ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додаються:
копії засновницьких документів;
атестат виробництва, виданий центральним органом виконавчої влади, уповноваженим відповідно до законодавства, а для малих виробництв виноробної продукції - зареєстрована декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (крім виробництва пального);
договір з акредитованою відповідно до законодавства лабораторією (у разі відсутності власної акредитованої лабораторії);
документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. У заяві на видачу ліцензії на виробництво спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і пального зазначається визначена законом інформація.
З системного аналізу вказаних вище норм права вбачається, чинне законодавство не зобов`язує, під час подання заяви на отримання ліцензії на виробництво алкогольних напоїв, платника податків надавати будь-які підтвердні дані, щодо правильності визначення коду УКТ ЗЕД продукції, що планується вироблятись суб`єктом господарювання.
При цьому, на виробництво спирту етилового неденатурованого, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, спирту етилового денатурованого, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального видаються окремі ліцензії на кожен вид діяльності, а в ліцензіях на виробництво алкогольних напоїв також зазначаються коди 2103 90 30 00, 2106 90, 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД залежно від виду продукції, що вироблятиметься. У ліцензії також зазначаються адреси місць провадження діяльності.
Позивач, окрім перелічених документів, надання яких є обов`язковим для отримання ліцензії на виробництво алкогольних напоїв, додатково надав разом з заявою, зокрема, експертний висновок Київської торгівельно-промисловою палатою №К-927 від 31.07.2020 року.
Згідно вказаного висновку спірне вино в асортименті, ємністю 6 літрів відносяться до кодів УКТ ЗЕД 2204 22 97 00, 2204 22 98 00 та 2204 22 96 00 відповідно.
Таким чином, ТОВ «ВИНАЛЬ» виробляло спірне вино в асортименті, що належить до товарних позицій за кодом УКТ ЗЕД, які передбачені в ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв.
Під час фактичної перевірки позивачем відповідачу надані пояснення від 13.03.2023 року, згідно яких допущено помилку під час зазначення коду УКТ ЗЕД у товарно-транспортних накладних. Замість кодів УКТ ЗЕД 2204 29 97 00, 2204 29 98 00 та 2204 29 96 00 правильними є коди УКТ ЗЕД є 2204 22 97 00, 2204 22 98 00 та 2204 22 96 00.
Визначення коду за товарною позицією не належить до повноважень Державної податкової служби України
При здійсненні співставного аналізу спірних кодів УКТ ЗЕД вбачається, що останні мають різницю виключно у розмірі ємності, в яких міститься продукція (при цьому у сторін відсутній спір щодо об`єму ємності вина в асортименті).
Відповідно до ст.3 Закону України № 481 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного рішення про анулювання у формі розпорядження про таке анулювання на підставі, у тому числі, акта або рішення суду про встановлення факту здійснення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) виробництва, зберігання, транспортування, торгівлі фальсифікованим або необлікованим у такого суб`єкта господарювання спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним.
Суд акцентує увагу на тому, що висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення та бути належним чином підтверджені. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень під час прийняття рішення повинен врахувати усі обставини справи, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими та підтвердженими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Тобто при прийнятті оскаржуваного розпорядження відповідач-1 діяв не в межах, спосіб і порядок визначеному Законом України № 481 та ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що розпорядження Державної податкової служби України від 06.04.2023 року №107-р/л, є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки від 06.03.2023 №1100-п слід зазначити таке.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу про проведення перевірки від 06.03.2023 №1100-п було проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» за адресою: Дніпропетровська обл., м.Синельникове, вул.Космічна, буд. 1В, буд.1. (літера-Ж), за результатом якої складено акт від 15.03.2023 № 1044/04-36-09-01/41146771.

Відповідачем за наслідками фактичної перевірки та складеного акту винесені рішення про застосування фінансових санкцій:

- від 13.04.2023 року №7414/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 1 336 448,27 грн - за зберігання спирту, не внесених до Єдиного реєстру;

- від 13.04.2023 року №7410/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 85'000грн. 00коп. - за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії;

- від 13.04.2023 року №7412/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 85'000грн. 00коп. - за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії;

- від 13.04.2023 року №7411/04-36-09-01/41146771, яким визначені фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 85'000грн. 00коп. - за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії.

Отже, оспорюваний наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на проведення перевірки від 06.03.2023 №1100-п реалізовано, а тому його не може бути визнано протиправним та скасовано.

Стосовно визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 1 Закону № 481 місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Склад правопорушення цього рішення, визначеного абзацом 16 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, передбачає вчинення платником податків дій, зокрема, щодо зберігання алкогольних напоїв, у місцях, не внесених до Єдиного реєстру.

На думку суду, контролюючий орган не надав доказів щодо проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей та зняття їх залишків, не надано доказів забезпечено обстеження приміщень із фіксуванням за допомогою фото-відео зйомки перебування алкогольних напоїв не у місцях, внесених до Єдиного реєстру.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області не надано письмових доказів та не спростовано доводи позивача в судовому засіданні, на підставі яких можливо встановити факт вчинення позивачем порушень.

Стосовно позовної вимоги позивача про зобов`язання Державну податкову службу України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» ліцензії №00025 на право виробництво алкогольних напоїв, дата реєстрації 10.08.2022 року, термін дії 10.08.2022 року до безстроково та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру, суд зазначає таке.

Нормами Закону №481/95-ВР не визначено обов`язку органу ліцензування внести інформацію про скасування рішення про анулювання ліцензії до ліцензійного реєстру або вилучення запису про анулювання ліцензії на підставі судового рішення про скасування рішення щодо анулювання ліцензії.

Спосіб відновлення порушеного права застосований в рішенні суду має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При обранні способу захисту порушеного права судом враховано, що відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважав й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні ст. 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою тощо.

Відповідно до частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене, суд вважає, що покладення на Державну податкову службу України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Виналь» ліцензії №00025 на право виробництво алкогольних напоїв, дата реєстрації 10.08.2022 року, терміном дії з 10.08.2022 року до безстроково та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження, а є тотожним завершенням процесу скасування спірного розпорядження відпловідача-1 і підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатом аналізу матеріалів справи та норм чинного законодавства України, суд робить висновок про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 37 032грн. 00коп. підлягає стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань солідарно та пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.90, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» до відповідача-1: Державної податкової служби України, відповідача-2: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними і скасування рішень та зобов`язання вчити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України від 06.04.2023 року №107-р/л.

Зобов`язати Державну податкову службу України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Виналь» ліцензії №00025 на право виробництво алкогольних напоїв, дата реєстрації 10.08.2022 року, терміном дії з 10.08.2022 року до безстроково та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7410/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7411/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7412/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 13.04.2023 року №7414/04-36-09-01/41146771 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, ) та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, буд.17-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виналь» (52500, м.Синельникове, вул.Космічна, 1в, ) судові витрати у розмірі 37 032грн. 00коп. (тридцять сім тисяч тридцять дві грн. 00коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 серпня 2023 року.

Суддя Г. В.Кадникова