Справа № 240/34118/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/34118/23

категорія 105000000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправною і скасувати постанову Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 23 лютого 2022 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП №59547305.

Ухвалою судді від 14.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, враховуючи положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

26.12.2023 від представника Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до суду надійшло клопотання (відзив на позов) про залишення позовної заяви без розгляду, з підстав пропуску строку звернення до суду.

У поданому клопотанні представник відповідача вказав, що позивачу було достеменно відомо про винесення оскаржуваної постанови. Пояснив, що 12.07.2019 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №16494238 на підставі п.3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404-VIII), однак під час виконання даного виконавчого провадження не було стягнуто з боржника в повному обсязі виконавчий збір, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 40 Закону 1404-VIII, виведено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, про що було зазначено у постанові про повернення виконавчого документа.

Як стверджує представник відповідача, 16.07.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №59547305, з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору виданої 03.11.2014 в сумі 35 203,22 грн, копії якої 19.07.2019 рекомендованим листом, направлено до виконання на адресу боржника вказану у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), про що свідчить список згрупованих поштових відправлень та поштових переказів датований 19.07.2019 (трек номер 920). При цьому зауважує, що у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення та встановлено місце отримання доходу, 23.02.2022 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника по даному виконавчому провадженні у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 35 503,22 грн, з якою позивач ознайомився ще 14.07.2022, про що свідчить його заява.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 подав без додержання вимог викладених у статтях 160, 161 КАС України, зокрема з порушення встановленого положеннями КАС України десятиденного строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 1 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п.1 ч.2 ст.287 КАС України).

Тобто, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежуються часом, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, в даному випадку десятиденним строком.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 ст.161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, до позовної заяви позивачем додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування якої він вказав, що ознайомився із оскаржуваною постановою державного виконавця лише 19.09.2023 та у межах десятиденного строку оскаржив таку постанову до Корольовського районного суду міста Житомира. За результатами повторного оскарження постанови державного виконавця до Корольовського районного суду міста Житомира отримав ухвалу про відмову у відкритті провадження у даній справі з підстав порушення предметної юрисдикції та у розумні строки звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Однак, враховуючи долучені державним виконавцем до клопотання документи, суд вважає, що доводи позивача наведені у заяві про поновлення строк звернення до суду спростовані та не відповідають дійсності, а тому суд дійшов висновку, про передчасність поновлення строку звернення до суду та відкриття провадження у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

За частиною другою цієї статті суд з урахуванням конкретних обставин справи може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини третьої статті 2 КАС).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини п`ятої статті 44 КАС).

Під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду (за висновками Верховного Суду в ухвалі від 13.03.2019 винесеної у справі №814/218/14).

Слід відмітити, що при зверненні до суду особа повинна довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду протягом десяти днів від дати порушення його прав, свобод чи інтересів (дізнався про оскаржуване рішення 14.07.2022, про що свідчить його заява від 14.07.2022) чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, слід відмітити, що триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При цьому, суд вважає за необхідне наголосити, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

За змістом позовної заяви позивач оскаржує постанову державного виконавця датовану 23.02.2022, про прийняття якої дізнався 14.07.2022, тобто саме із цієї дати вважається особою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Втім до суду звернувся 07.12.2023 про що свідчить штамп Житомирського окружного адміністративного суд, тобто із значним порушенням десятиденного строку звернення до суду.

Відповідно до частини 13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З огляду на викладене та враховуючи подане клопотання (відзив на позов) представником відповідача, в якому просив залишити без розгляду дану позовну заяву, у зв`язку із пропуском строку звернення із даним позовом до суду, суд вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду:

- окремої заяви відповідно до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України про поновлення строку звернення із вказанням обґрунтувань строку пропуску звернення до суду із даним позовом та належних письмових доказів такого обґрунтування.

Керуючись п.13 ст.171, ст.ст. 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Єфіменко