Справа № 120/10874/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 грудня 2023 р. Справа № 120/10874/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.04.2018 року за №0-0203, від 25.03.2019 року за №06-0203, від 16.04.2020 року за №0-0228, від 19.03.2021 року за №04-0228 та нарахованої пені на суму 4381,15 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області безпідставно та незаконно нараховано пеню на суму 4381,15 грн на податкові повідомлення-рішення (форма Ф) №-0228 від 30.03.2021, №-0228 від 30.03.2021, №-0228 від 30.03.2021, №-0228 від 30.03.2021, адже вказані податкові повідомлення-рішення направлялися на адресу, яка не має жодного відношення до позивача.

Крім того, вказує, що зі змісту оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 12.04.2018 року за №0-0203, від 25.03.2019 року за №06-0203, від 16.04.2020 року за №0-0228, від 19.03.2021 року за №04-0228 вбачається, що вони не містять жодних даних щодо адреси об`єктів житлової та нежитлової нерухомості позивача та їх типів, внаслідок чого неможливо встановити визначальні ознаки кожного окремого об`єкту нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, як об`єкту оподаткування, а відтак і встановити підстави для його нарахування без визначення самого об`єкту оподаткування.

Крім того, зазначив, що податковий орган, в порушення вимог приписів пункту 8.1 статті 58 ПК України, Порядку №1204, до спірних податкових повідомлень-рішень не додав розрахунки податкового зобов`язання. А також в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях не вірно вказаний адрес платника податків «Привокзальна, 2/1, м. Вінниця, Вінницька область». Однак, відповідно до паспортних даних, він зареєстрований з 21.03.2007 по теперішній час за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.08.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що за інформаційними базами ГУ ДПС у Вінницькій області у власності фізичної особи ОСОБА_1 знаходиться: житловий будинок загальною площею 297,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ; адміністративно-побутова будівля загальною площею 661,5 (частка 1/4) кв.м за адресою: АДРЕСА_3 .

Фізичній особі ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та сформовано податкові повідомлення-рішення:

за 2017 рік: №0-0203 від 12.04.2018 на суму 2844,80 грн за об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 297,8 кв.м. Розрахунок податку: 297,8 - 120 (пільга), *0,5% (ставка податку) * 3200,00 (мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2017 року) = 2844,80 грн.

за 2018 рік: №0-0203 від 25.03.2019 на суму 3309,75 грн за об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 297,8 кв.м. Розрахунок податку: 297,8 120 (пільга) * 0,5% (ставка податку) *3723,00 (мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2018 року) =3309,75 грн.

за 2019 рік: № 0-0203 від 16.04.2020 на суму 5564,70 грн за об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 297,8 кв.м. Розрахунок податку: 297,8 - 120 (пільга) * 0,75% (ставка податку) * 4173,00 (мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2019 року)=5564,70 грн.

за 2020 рік: № 0-0228 від 19.03.2021 на суму 6298,12 грн за об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 297,8 кв.м. Розрахунок податку: 297,8 120 (пільга) * 0,75% (ставка податку) * 4723,00 (мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2020 року) = 6298,12 грн.

за 2021 рік:

№ 2-0228 від 15.11.2022 на суму 8001,00 грн за об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок загальною площею 297,8 кв.м. Розрахунок податку: 297,8 120 (пільга) * 0,75% (ставка податку) * 6000,00 (мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2021 року) = 8001,00 грн.,

№ 2-0228 від 15.11.2022 на суму 4961,25 грн за об`єкт нежитлової нерухомості - адміністративно-побутову будівлю. Розрахунок податку: 661,5 (1/4) * 0,5% (ставка податку) * 6000,00 (мінімальна заробітна плата станом на 1 січня 2021 року) = 4961,25 грн.

Податкові повідомлення-рішення фізичній особі ОСОБА_1 направлені у відповідності до податкової адреси згідно ДРФО (державний реєстр фізичних осіб): АДРЕСА_4 .

Тому, вказує, що підстав для задоволення позову немає.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок загальною площею 297,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ; адміністративно-побутова будівля загальною площею 661,5 (частка 1/4) кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення Фізичній особі ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та сформовано податкові повідомлення-рішення:

за 2017 рік: №0-0203 від 12.04.2018 на суму 2844,80 грн; за 2018 рік: №0-0203 від 25.03.2019 на суму 3309,75 грн; за 2019 рік: № 0-0203 від 16.04.2020 на суму 5564,70 грн; за 2020 рік: № 0-0228 від 19.03.2021 на суму 6298,12 грн; за 2021 рік: № 2-0228 від 15.11.2022 на суму 8001,00 грн, № 2-0228 від 15.11.2022 на суму 4961,25 грн.

Крім того нараховано пеню у сумі 4381,15 грн на податкові повідомлення-рішення (форма Ф) №-0228 від 30.03.2021, №-0228 від 30.03.2021, №-0228 від 30.03.2021, №-0228 від 30.03.2021, що підтверджується листами Головного управління ДПС у Вінницькій області №14986/6/02-32-13-03-17 від 27.04.2023 та №17722/6/02-32-24-03-11 від 18.05.2023.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача та нараховану пеню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 54.3.3 ст. 54 Податкового кодексу України (в подальшому - ПК України), контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно із пп. 265.1.1 п. 265.1. ПК України, податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 ст. 266 ПК України).

Відповідно до пп. 266.3.2. ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно із пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до пп. 266.7.1 ст. 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку; сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Згідно із підпункту 41.1 статті 41 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу а/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Згідно із п. 266.10.2. ст. 266 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Суд враховує, що відомості про податкову адресу платника податків є елементом Державного реєстру. Метою створення Державного реєстру є забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пунктом 70.7 статті 70 ПК України, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, ПК України встановлено обов`язок фізичної особи - платника податків у разі зміни даних, які вносяться до облікової картки, подавати контролюючим органам відомості про зміну даних протягом місяця з дня виникнення таких змін.

При цьому варто наголосити на тому, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Обов`язку контролюючого органу щодо повідомлення платника податків про прийняття відповідного рішення кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень.

Контролюючий орган не наділений повноваженнями на власний розсуд змінювати дані Державного реєстру та облікової картки платника та/або розшукувати місцезнаходження платника податку, а тому контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 160/27532/21.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення №0-0203 від 25 березня 2019 року, №0-0228 від 16 квітня 2020 року, № 0-0228 від 19 березня 2021 року, направлялись ОСОБА_1 за адресою - АДРЕСА_5 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, жодне із поштових відправлень відповідачем отримане не було.

Як встановлено у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023 у справі №120/6120/22, з 21.03.2007 року ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою - АДРЕСА_1 . Таким чином, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області податкові повідомлення-рішення на адресу, до якої ОСОБА_1 не має жодного відношення.

Також у постанові від 08.03.2023 у справі №120/6120/23 колегія суддів дійшла висновку, що посилання Головного управління ДПС у Вінницькій області на довідку з Державного реєстру фізичних осіб згідно якої ОСОБА_1 зареєстрована за адресою - АДРЕСА_5 , є безпідставними.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч. 4 ст. 78 КАС України).

За таких обставин, судом установлено, що податкові повідомлення-рішення №0-0203 від 12 квітня 2018 року, №0-0203 від 25 березня 2019 року, №0-0228 від 16 квітня 2020 року, № 0-0228 від 19 березня 2021 року, як і податкові повідомлення-рішення №-0228 від 30 березня 2021, №-0228 від 30 березня 2021, №-0228 від 30 березня 2021, №-0228 від 30 березня 2021 направлялись ОСОБА_1 за адресою до якої останній не має жодного відношення, а отже керуючись п. 266.10.2. ст. 266 ПК України підстав для нарахування пені у сумі 4381,15 грн ОСОБА_1 немає.

Крім того, відповідно до пункту 58.1 ст. 58 ПК України (у редакціях чинних на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) передбачалося, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій. Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затверджено наказом Міністерства Фінансів України від 28.12.2015 №1204 р., відповідно до пункту 9 якого, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Пунктом 266.7.2. ст. 266 ПК України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Судовим розглядом встановлено, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року за №0-0203, від 25.03.2019 року за №06-0203, від 16.04.2020 року за №0-0228, від 19.03.2021 року за №04-0228 про сплату сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 267 ПК України не містить інформацію щодо об`єкту нерухомості, а саме, адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, у зв`язку з чим неможливо встановити конкретний об`єкт оподаткування за який ОСОБА_1 нараховано податкові зобов`язання.

Водночас, у порушення вимог приписів пункту 58.1 статті 58 ПК України та Порядку №1204 податковим органом до кожного спірного податкового повідомлення-рішення не додано розрахунок податкового зобов`язання, а надані до суду дані з комп`ютерної системи ДПС, які містять відомості щодо проведення розрахунку податкового зобов`язання зі сплати позивачем податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2028-2022 роки, не є належним доказом у даній справі відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не містить дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок у порушення вимог ПК України, а також не відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003 щодо оформлення документів (не визначена уповноважена (відповідальна посадова особа) та дата його складення, а також підпис такої особи.

Враховуючи, що податковим органом не дотримано вимоги статті 58 ПК України та беручи до уваги вказані правові норми, суд дійшов висновку про невідповідність податкових повідомлень-рішень вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку статтею 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 12.04.2018 року за №0-0203, від 25.03.2019 року за №06-0203, від 16.04.2020 року за №0-0228, від 19.03.2021 року за №04-0228.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Вінницькій області щодо нарахування ОСОБА_1 пені у сумі 4381,15 (чотири тисячі триста вісімдесят одну гривню 15 копійок).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області списати нараховану ОСОБА_1 пеню у сумі 4381,15 (чотири тисячі триста вісімдесят одну гривню 15 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Мультян Марина Бондівна