Справа № 160/20126/23
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача Сидоренко В.В. Головко Є.Ю.
09.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції щодо вчинення стосовно ОСОБА_1 інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції мобінгу;
- зобов`язати Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції утриматись від вчинення дій мобінгу стосовно ОСОБА_1 інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що позивач проходить службу на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. Позивач зауважує, що відповідач чинить відносно позивача умисні дії, які, на думку позивача, є мобінгом, а саме: систематично призначає позивача до несення служби у складі пішого патруля, в той час як інші поліцейські, які обіймають однакову посаду із позивачем та мають однакову з позивачем професійну кваліфікацію, призначаються до пішого патрулювання зрідка, або взагалі не призначаються. Позивач зауважує, що у спірний період відповідач жодного разу не допустив позивача до несення служби у складі автопатруля чи у будь-який інший спосіб, чим позбавляє позивача в повному обсязі виконувати посадові обов`язки, так як виконання деяких з них в пішому патрулі недоступні. Також позивач наголосив, що відповідач тривалий час чинить дії, спрямовані на: обмеження функціональних обов`язків, що призводить до втрати кваліфікації; виявлення неповаги до честі та гідності позивача шляхом їх відкритого приниження; втрату рівня кваліфікації через одноманітний характер завдань. Крім цього позивач зауважив, що вчинення мобінгу стосовно позивача підтверджується листуванням в групі месенджера «Telegram». Також позивач зазначив, що час проходження служби в патрульній поліції позивач стягнень за Дисциплінарним статутом не має, що доводить існування стосовно позивача особистої неприязні відповідача. Крім цього позивачем долучено до матеріалів справи розстановку сил та засобів роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України в період з 11.06.2022 року по 12.06.2023 року на підтвердження обставин щодо мобінгу позивача зі сторони відповідача. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
18.08.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Також даною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та клопотання про виклик свідків.
06.09.2023 року Департамент патрульної поліції звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
07.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено та призначено розгляд даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.
20.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залучено співвідповідачем Департамент патрульної поліції в даній адміністративній справі.
28.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив.
29.09.2023 року Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поясненнями.
У вказаних поясненнях третя особа зазначила, що згідно розстановок сил та засобів позивач в період січень 2022 року травень 2023 року систематично, беззмінно ніс службу в пішому патрулі. Третя особа зауважує, що систематичне залучення позивача до пішого патрулювання свідчить про нерівномірний розподіл навантаження та завдань, що ставляться на виконання між позивачем та іншими поліцейськими, які обіймають аналогічні посади та мають однакові звання. Третя особа зауважує, що у позивача відсутні будь-які дисциплінарні стягнення, що характеризує його виключно з позитивної сторони, та підтверджує обставини вчинення відповідачем дій мобінгу стосовно позивача. На підставі зазначеного третя особа просить суд задовольнити позовну заяву.
Суд зазначає, що в судовому засіданні були допитані наступні свідки:
- інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 ;
- інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 ;
- поліцейський взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 ;
- інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Іващенко Андрій Сергійович;
- командир роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Веклич Іван Васильович;
- заступник командира батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Гургенідзе Тенгіз Зурабович.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та пояснення третьої особи, заслухавши пояснення свідків, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходить службу на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України.
Згідно службової характеристики ОСОБА_1 від 28.08.2023 року:
- позивач за період служби в Національній поліції України зарекомендував себе здібним, але не достатньо вмотивованим співробітником. У зв`язку із відсутністю ініціативи та прагнення до самореалізації іноді до виконання посадових обов`язків ставиться безвідповідально. Має схильність до порушення службової дисципліни та невиконання наказів керівництва. Безпідставних пропусків і запізнень на службу не має;
- накази та нормативні акти, що регламентують діяльність органів Національної поліції, знає посередньо. Має схильність до порушення службової дисципліни, а саме невиконання внутрішніх наказів та наказів командира роти;
- доручену ділянку роботи не забезпечує в повному обсязі;
- чинне законодавство та відомчі нормативні акти, що регламентують діяльність органі Національної поліції знає і дотримується їх вимог;
- за складом характеру спокійний, стриманий, скромний. Під час виконання службових обов`язків не проявляє лідерські якості та розумну ініціативу. Діє виключно згідно чинного законодавства. Має посереднє ставлення до служби та колективу. У колективі не користується авторитетом. Не висловлює особливих цілей та прагнень.
Згідно розстановки сил та засобів роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України в період з 11.06.2022 року по 12.06.2023 року залучались до пішого патрулювання, зокрема,:
- ОСОБА_1 - 100 разів, в тому числі 8 разів залучався до регулювання дорожнього руху (27.12.2022 року, 28.12.2022 року, 20.01.2023 року, 21.01.2023 року, 28.01.2023 року, 29.01.2023 року, 13.02.2023 року, 14.02.2023 року);
- ОСОБА_3 - 53 рази;
- ОСОБА_2 - 42 рази;
- ОСОБА_5 - 33 рази;
- ОСОБА_6 - 30 разів.
Вважаючи, що відповідач тривалий час вчиняє мобінг, а саме:
1) позивачем відчувається: напруженість в колективні, не таке спілкування колег з позивачем, негативне ставлення через виокремлення керівництвом позивача у зв`язку із недотримання кількісних показників;
2) вимагання керівництвом статистичних показників та навмисне та необ`єктивне оцінювання результатів роботи;
3) виявлення неповаги до честі і гідності позивача, шляхом їх відкритого приниження у месенджері «Telegram»;
4) втрату рівня кваліфікації, через одноманітний характер завдань, а саме: постійне залучення до пішого патрулювання,
позивач звернувся до суду з даною позовною.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Згідно статті 2 Закону України «Про національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку;
2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;
3) протидії злочинності;
4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.
Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною 1, 2 статті 18 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 60 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Відповідно до ч.3 ст.62 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський під час виконання покладених на нього обов`язків підпорядковується тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику.
Ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення.
Згідно ч.1, 2 ст.91 Закону України «Про національну поліцію» особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських:
1) службу у святкові та вихідні дні;
3) службу з нерівномірним графіком;
4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Відповідно до пунктів 3, 6 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України 06.11.2015 року №73 Департамент складається із структурних підрозділів апарату Департаменту, його територіальних (відокремлених) підрозділів та інших підрозділів патрульної поліції згідно з штатним розписом Національної поліції України.
Департамент та його підрозділи служать суспільству шляхом забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Діяльність Департаменту здійснюється в тісній співпраці з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямована на задоволення їхніх потреб.
Відповідно до розділу II Положення про Департамент, основними завданнями Департаменту є участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, забезпечення публічної безпеки і порядку; надання, в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги; забезпечення безпеки дорожнього руху; своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.
Відповідно до змісту Положення про управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДПП від 17.01.2016 року №38 (зі змінами) (надалі - Положення про Управління), Управління є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту та забезпечує виконання завдань і функцій патрульної поліції на території Дніпропетровської області.
Посадова інструкція інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (далі - інспектора) визначає основні завдання та функції інспектора, його права, обов`язки та засади відповідальності.
Відповідно до п.2.1 розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції інспектор, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, здійснює:
1) безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;
2) первинне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;
3) надання невідкладної допомоги, зокрема домедичної і медичної
допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
4) вжиття заходів для встановлення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе;
5) самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;
6) припинення виявлених кримінальних та адміністративних
правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;
7) розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників у випадках та спосіб, які передбачені законодавством;
8) затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках), до підрозділів Національної поліції України та/або суду;
9) охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події в первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчих оперативних груп;
10) співпрацю з іншими підрозділами Національної поліції України;
11) інші функції, передбачені законодавством.
Згідно п.2.3 розділу ІІ Посадової інструкції інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції У сфері забезпечення публічної безпеки і порядку інспектор під час несення служби здійснює також:
1) забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів;
2) спілкування і співпрацю із суспільством, реалізовуючи підхід «поліція та громада», а також постійно співпрацює з населенням та громадськими організаціями з метою підвищення рівня публічної безпеки і порядку, запобігання вчиненню правопорушень та встановлення довірливих відносин між поліцією та населенням;
3) у випадках та в межах, передбачених законодавством України, виконує інші функції, спрямовані на реалізацію своїх завдань.
Посадова інструкція командира роти управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції затверджена наказом Департаментом патрульної поліції №2013 від 28.09.2020 року (далі - Посадова інструкція командира роти).
При цьому, відповідно до пунктів 2.1.1, 2.1.2 Посадової інструкції командира роти основними завданнями діяльності командира роти є сприяння, в межах компетенції та повноважень забезпеченню реалізації задач патрульної поліції в межах завдань Національної поліції України; здійснення заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації роботи Управління, забезпечення якісного і ефективного виконання покладених на Управління завдань і функцій.
Відповідно до пункту 2.2.4 Посадової інструкції командира роти, командир роти доводить до відома особового складу актуальний розподіл по екіпажах (розстановку сил та засобів) та інформацію про визначені керівництвом планові заходи.
За умовами пунктів 3.1.1 та 3.1.3 Посадової інструкції командира роти, командир роти має право давати обов`язкові до виконання, усні та письмові вказівки, доручення, розпорядження особовому складу роти, діяльність яких він координує, та вносити пропозиції командиру батальйону та начальнику УПП в Дніпропетровській області ДПП, щодо організації роботи підпорядкованого особового складу.
Отже, з аналізу наведених норм суд дійшов висновку, що поліцейський під час виконання покладених на нього обов`язків підпорядковується тільки своєму безпосередньому та прямому керівнику, а командир роти доводить до відома особового складу актуальний розподіл по екіпажах (розстановку сил та засобів).
Порядок реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділах встановлюється Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.04.2020 року №357 (далі - Інструкція №357).
Згідно із підпунктом 7 пункту 6 розділу VIII Інструкції №357 відомості про наряди поліції та поліцейських, які вносяться до ІПНП, повинні мати, зокрема, такі реквізити: тип патруля (піший, авто, кінний, велосипедний, мотопатруль, інформування, патрульний катер).
Тобто, приписами вказаної норми визначено типи патрулювання, до яких належить і піший патруль.
Отже, повноваженнями щодо доведення до відома особового складу актуальний розподіл по екіпажах (розстановку сил та засобів) наділений командир роти.
В свою чергу в межах даної адміністративної справи предметом спору виступають правовідносини щодо дотримання Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України положень статті 2-2 Кодексу законів про працю України при залученні позивача до пішого патрулювання.
Надаючи правову оцінку діям відповідача в контексті положень статті 2-2 Кодексу законів про працю України, суд зазначає наступне.
Статтею 2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.
Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на гідне ставлення з боку роботодавця, інших працівників, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби або реабілітації, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.
Відповідно до статті 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому громадському об`єднанні, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їхніх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання та протидії мобінгу (цькуванню)» №2759-IX від 16.11.2022 року внесено зміни до КЗпП України, зокрема, доповнено статтею 2-2 «Заборона мобінгу (цькування)».
Згідно статті 2-2 КЗпП України мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.
Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є:
- створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги);
- безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця);
- нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту;
- нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації;
- безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень);
- необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу.
Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням).
Вчинення мобінгу (цькування) заборонено.
Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду.
Проаналізувавши положення статті 2-2 КЗпП України суд зауважує, вказана стаття встановлює перелік форм (проявів) тиску, які можуть бути застосовані до працівника, та які, в свою чергу, в розумінні КЗпП України є прямими ознаками мобінгу.
Суд зауважує, що відсутність в діях або бездіяльності роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу встановлених форм психологічного та економічного тиску, не вважається, в розумінні КЗпП України, мобінгом (цькуванням).
Таким чином суд має проаналізувати дії відповідача, які позивач вважає мобінгом, на предмет віднесення таких дій до встановлених форм психологічного та економічного тиску, які в розумінні КЗпП України, є мобінгом.
Щодо віднесення позивачем до форм мобінгу втрату рівня кваліфікації через одноманітний характер завдань, обмеження функціональних обов`язків, що призводять до втрати кваліфікації, внаслідок постійного залучення до пішого патрулювання, замість патрулювання за допомогою транспортного засобу, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом з розстановки сил та засобів роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України в період з 11.06.2022 року по 12.06.2023 року позивач залучався 100 разів до пішого патрулювання та 8 разів залучався до регулювання дорожнього руху.
Таким чином з розстановки сил та засобів вбачається, що позивач, при залученні до пішого патрулювання, також здійснював інший вид трудової діяльності, аніж піше патрулювання, а саме: залучався до регулювання дорожнього руху.
Крім цього суд зазначає, що в судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 зазначила, що піше патрулювання може здійснюватися в тому числі на об`єкті «Фортеця» (охорона управління патрульної поліції).
В судовому засіданні свідок - командир роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_1 залучався не тільки до пішого патрулювання, а також залучався до контрольно-режимної роботи та до охорони поста.
Як зазначив в судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , в пішому патрулюванні визначається основний квадрат патрулювання, в якому працівники поліції ходять, виявляють адміністративні правопорушення та складають адміністративні матеріали. Також вказаний свідок зазначив, що під час пішого патрулювання, зокрема, виявляють п`яних, хуліганів, домашнє насильство, також працюють з водіями, якщо є така можливість. Крім цього вказаний свідок зазначив, що в пішому патрулюванні у працівників поліції наявні всі обов`язки, тільки виконання вказаних обов`язків здійснюється без транспортного засобу, а обмеження в пішому патрулюванні щодо різних видів правопорушень відсутні.
Також в судому засіданні свідок - заступник командира батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 зазначив, що функціональні обов`язки поліцейського, який перебуває у складі пішого патруля не обмежуються. Даний свідок також зазначив, що ОСОБА_1 залучався не тільки до пішого патрулювання, а також залучався до несення служби на блокпостах та на КПП.
На підставі показань свідків судом встановлено, що функціональні обов`язки поліцейського, який перебуває у складі пішого патруля не обмежуються, в порівнянні з поліцейським, якого залучено до автопатруля. Крім цього факт виокремлення функціональних обов`язків поліцейського, який залучення до пішого патрулювання, або до патрулювання за допомогою транспортного засобу, відсутній в Законі України «Про національну поліцію».
З огляду на вищевикладене, заслухавши пояснення свідків, суд доходить висновку, що позивач під час пішого патрулювання також залучався до регулювання дорожнього руху, контрольно-режимної роботи, до охорони блокпоста та охорони об`єкта «Фортеця», а отже характер завдань, які позивач виконує під час пішого патрулювання, не є одноманітним та не обмежується виключним пішим патрулювання певної території.
Також суд зазначає, що піше патрулювання позивача, яке на його думку, є втратою рівня кваліфікації, через одноманітний характер завдань, не може вважатися психологічним тиском, оскільки, функціональні обов`язки поліцейського, який перебуває у складі пішого патруля, не обмежуються в порівнянні з поліцейським, якого залучено до автопатруля.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що дії відповідача щодо незалучення позивача до автопатруля в спірний період не віднесено до форм психологічного тиску, зокрема, до необґрунтованого нерівномірного розподілу роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу, та до дій, спрямованих на обмеження функціональних обов`язків, що призводять до втрати кваліфікації, а отже в розумінні КЗпП України такі дії не є мобінгом.
Також суд зазначає, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зауважував, що позивач відмовляється від прийняття автомобіля при залученні його до автопатруля, про що наявні відповідні рапорти.
Однак суд звертає увагу, що відповідачем не надавались означені рапорти до суду та матеріали справи такі рапорти не містять.
Таким чином суд не приймає до уваги твердження свідка ОСОБА_8 про відмову позивача від прийняття службового автомобіля при залученні позивача до автопатруля.
Щодо віднесення позивачем до форм мобінгу вимагання керівництвом статистичних показників та навмисне та необ`єктивне оцінювання результатів роботи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
В судовому засіданні судом встановлено, що поліцейські роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції заповнюють таблицю показників по складанню адміністративних матеріалів та постанов за результатом зміни.
Як зазначив в судовому засідання свідок - інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 зазначив, що в роті вимоги щодо певної кількості показників по складанню протоколів та адміністративних матеріалів відсутні, керівництво не вимагає жодних статистичних показників та не вимагає складати незаконні постанови. Також вказаний свідок зазначив, що претензії з боку керівництва стосовно малої кількості складених постанов відсутні. Крім цього даний свідок зазначив, що претензії з боку керівництва щодо відсутності складених протоколів за результатом зміни відсутні.
В судовому засіданні свідок - поліцейська взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 зазначила, що в роті вимоги щодо певної кількості показників по складанню адміністративних матеріалів відсутні, а таблиця є відображенням роботи кожного екіпажу за результатом зміни. Вказаний свідок не вважає існування такої таблиці мобінгом.
Також в судовому засіданні свідок - командир роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 зазначив, що складання таблиці відбувається для того, щоб розуміти кількість складених протоколів та адміністративних матеріалів за результатом зміни.
В судовому засіданні свідок - заступник командира батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 зазначив, що вказівки щодо мінімальної кількості адміністративних матеріалів, які необхідно скласти за результатом зміни, відсутні. Також вказаний свідок зазначив, що таблиця показників створена для оптимізації роботи.
Як зазначив в судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , що вимоги по складанню певної кількості протоколів, або адміністративних матеріалів на зміну не встановлюються. Також даний свідок зазначив, що керівництво не вимагає від поліцейських складати незаконні протоколи та адміністративні матеріали.
В судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 зазначила, що вимоги складати незаконні постанови, або необґрунтовані постанови відсутні. Також вказаний свідок зазначила, що в пішому патрулюванні один раз була вимога від керівництва складати, наприклад, 20 постанов.
Заслухавши пояснення свідків та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність встановлення з боку Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції кількісного показника по складанню адміністративних матеріалів та постанов.
Щодо показань свідка - інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про встановлення статичних показників по складанню під час пішого патрулювання, як зазначила свідок, наприклад 20 постанов, суд зазначає, що показання вказаного свідка спростовуються показаннями інших свідків, зокрема, інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 , поліцейською взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 , заступником командира батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 та інспектором взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 .
Таким чином суд під час прийняття рішення у даній справі не враховує показання свідка - інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 щодо встановлення кількісного показника по складанню адміністративних матеріалів та постанов на рівні 20 штук.
В свою чергу, суд зауважує, що дії по складанню таблиці показників за результатом зміни не може бути віднесено до форм психологічного тиску, оскільки статті 2-2 КЗпП України не містить форм психологічного тиску стосовно оцінення діяльності працівника за результатом певного періоду роботи.
Таким чином, доводи позивача про наявність встановленого кількісного показника по складанню адміністративних матеріалів та постанов є необґрунтованими, а отже позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Щодо віднесення позивачем до форм мобінгу відчуття позивачем напруженості в колективні, не коректне спілкування колег з позивачем, негативне ставлення через виокремлення керівництвом позивача у зв`язку із недотримання кількісних показників, суд зазначає наступне.
Як зазначив в судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , напружена атмосфера між колегами в колективі відсутня. Даний свідок також зазначив, що в колективі не уникають у спілкуванні ОСОБА_1 , в тому числі даний свідок спілкується з ОСОБА_1 .
В судовому засіданні свідок - поліцейська взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 зазначила, що в неї ставлення до ОСОБА_1 нормальне та зазначила, що він дисциплінований співробітник. Також вказаний свідок зазначила, що до ОСОБА_1 в колективі упереджене ставлення відсутнє. Крім цього вказаний свідок зазначила, що напруженість в колективі відсутня. В колективі відсутнє негативне ставлення до співробітників, які склали менше протоколів або адміністративних матеріалів, ніж інші співробітники. Свідок зазначила також, що не бачила негативного ставлення до ОСОБА_1 за те, що він залучався до пішого патрулювання.
В судовому засідання свідок - інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 зазначив, що проявів дискримінації до ОСОБА_1 він не бачив. Також вказаний свідок зазначив, що в колективі ворожі відносини відсутні, в процесі виконання службових обов`язків в колективі співробітники один до одного ставляться з повагою.
Також в судовому засіданні свідок - заступник командира батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 зазначив, що поліцейські даної роти щодо фактів дискримінації до керівництва не звертались.
В судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 зазначила, що претензії в колективі зі сторони співробітників, які склали більше адміністративних матеріалів та постанова, до тих співробітників, які склали менше, відсутні. Також вказаний свідок зазначила, що ОСОБА_1 в колективі не виділяють, не уникають у спілкуванні та не ображають. Крім цього даний свідок також зазначила, що вона спілкується з ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення свідків, зокрема, інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 , інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 та поліцейську взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про відсутність стосовно позивача напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погроз, висміювання, наклепів, зневажливих зауважень, поведінки загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інших способи виведення працівника із психологічної рівноваги) в колективі, а отже суд дійшов висновку про відсутність даної форми психологічного тиску як ознаки мобінга стосовно позивача.
Стосовно виявлення неповаги до честі і гідності позивача, шляхом їх відкритого приниження у месенджері «Telegram», що на думку позивача є мобінгом, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом в матеріалах справи наявні скріншоти переписки в месенджері «Telegram», в якому наявні, як зазначили свідки, поліцейські роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. З вказаних скріншотів судом встановлена наявність нецензурних висловлювань, які, в свою чергу, не адресовані позивачу.
Як зазначив в судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , в колективі при спілкуванні може використовуватись нецензурна лексика.
В судовому засідання свідок - інспектор взводу №1 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_9 зазначив, що в колективі може використовуватись нецензурна лексика тільки не направлена на завдання образи іншим співробітникам.
Також в судовому засіданні свідок - інспектор взводу №2 роти №4 батальйону №3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 зазначила, що в колективі може використовуватись нецензурна лексика тільки не направлена на завдання образи іншим співробітникам. Крім цього вказаний свідок зазначила, що колектив з керівництвом може спілкуватися неформально.
Суд зауважує, що факт нецензурного висловлювання з боку командира роти, яке наявне в месенджері «Telegram», та яке, в свою чергу, не адресовано позивачу, не є за своєю суттю мобінгом.
Крім цього суд зауважує, що предметом спору не виступають відносини щодо етичної поведінки поліцейського на службі.
Також суд звертає уваги, що свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначили про наявність нецензурного спілкування між працівниками в колективі, а також зазначили про відсутність нецензурних висловлювань чи образ, адресованих позивачу.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що нецензурне висловлювання командира роти в месенджері «Telegram» не є мобінгом в розумінні Кодексу законів про працю України.
За наведених обставин у сукупності, суд доходить висновку про те, що наявними доказами не підтверджено факт мобінгу Управлінням Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 29 грудня 2023 року, згідно з вимогами ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський