Справа № 520/29421/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року № 520/29421/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, третя особа - Територіальне управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Полтаві в особі Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною відмову НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України, яка викладена в листі від 11.10.2023, у поновленні військової служби ОСОБА_1 , з поновленням контакту, призначенням його, як особи, яка прагне нести військову службу та виступати на захист своєї Батьківщини, на будь-яку посаду військової служби НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України з 06.10.2023 - дати отримання відповідачем заяви позивача про поновлення військової служби та відновленням з дати поточного та фактичного поновлення військової служби всіх соціальних пільг та гарантій, передбачених чинним законодавством; зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України видати наказ про поновлення військової служби ОСОБА_1 з 06.10.2023 з поновленням контакту, призначенням його на будь-яку посаду військової служби НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України та відновленням з дати поточного та фактичного поновлення військової служби всіх соціальних пільг та гарантій, передбачених чинним законодавством з одночасним відкладенням розгляду питань щодо зарахування до вислуги років та виплати відповідної набавки та строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, а також пільг та соціальних гарантів, встановлених законодавством для військовослужбовців, одержання грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення, періоду призупинення військової служби з 14.03.2022 по 06.10.2023 до дати набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні №0000088 або постанови про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначено, що відмова відповідача щодо вирішення питання про поновлення на військовій службі позивача є необґрунтованою та такою, що порушує права позивача.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача через канцелярію суду 01.11.2023 було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником третьої особи - Територіального управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Полтаві в особі Другого слідчого відділу надано до суду пояснення, в яких він зазначає, що дії відповідача відносно ОСОБА_1 в повній мірі відповідають приписам діючого законодавства та не суперечать їм.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28 вересня 2009 року № 349-ОС молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків частини, всіх видів забезпечення.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15 березня 2022 року № 13-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 виключено з усіх видів забезпечення, як такого, що самовільно залишив військову частину.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17 березня 2022 року № 16-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 виключено з усіх видів забезпечення, як таких які самовільно залишили військову частину.

З пояснення начальника впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ОСОБА_2 стало відомо, що 24.02.2022 у зв`язку із збройною агресією російської федерації та окупації деяких населених пунктів ряд військовослужбовців підрозділу не прибули до тимчасового місця дислокації підрозділу або до управління 4 прикордонного загону.

Так, штаб-сержант ОСОБА_3 та ряд військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону 24.02.2022 не прибули до тимчасового місця дислокації підрозділу. В подальшому було визначено завдання прибути до тимчасового місця дислокації підрозділу або в оперативне підпорядкування інших органів охорони державного кордону. Поряд з цим, вищевказані військовослужбовці дану вказівку не виконали.

На підставі рапортів начальників підрозділів та відповідно Наказу МВС України від 08.11.2021 № 815 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України» Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2022 р. за № 39/37375, проведено службове розслідування В-2 від 11.05.2022 за фактом самовільного залишення військової частини в умовах воєнного стану військовослужбовцями 4 прикордонного загону. Під час службового розслідування було надіслано на адресу військовослужбовців листи, в тому числі і позивачу. Були здійсненні дзвінки на особисті номера військовослужбовців.

Однак начальник підрозділу і інші військовослужбовців під час службового розслідування надали пояснення, що позивач не прибув до місця дислокації підрозділу і на підставі вищезазначеного факт неприбуття був підтверджений. Тому було проінформовано правоохоронні органи про військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону, які відмовилися від виконання свого військового обов`язку, не з`явилися на службу (самовільно залишили військову частину) (лист до Харківської спеціалізованої прокуратури в оборонній та військовій сфері об`єднаних сил Вих. 14/1-22-Вих від 14.03.2022).

14.03.2022 органами прокуратури до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 було внесено відомості про те, що ряд військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зокрема, штаб-сержант ОСОБА_1 , не з`явилися на службу та з 24.02.2022, відсутні за місцем проходження служби, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 408 КК України.

Позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив:

1. Вирішити питання про поновлення військової служби ОСОБА_1 , з поновленням контакту, призначенням його на будь-яку посаду військової служби НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України та відновленням з дати поточного та фактичного поновлення військової служби всіх соціальних пільг та гарантій, передбачених чинним законодавством.

2. Вирішити питання щодо зарахування до вислуги років та виплати відповідної набавки та строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, а також пільг та соціальних гарантів, встановлених законодавством для військовослужбовців, одержання грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення, періоду призупинення військової служби з 14.03.2022 по дату вирішення вказаної заяви (у разі її позитивного вирішення), відтермінувати до дня набрання законної сили вироком суду у кримінальному провадженні №0000088 або постанови про закриття кримінального провадження.

У відповідь на заяву позивач отримав лист відповідача від 11.10.2023 про відмову у задоволенні його заяви через відсутність підстав для вчинення означених дій з посиланням на приписи п. 48-6, 48-7 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України № 1115/2009 від 29.12.2009.

Вважаючи зазначену відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання між державою і громадянином України у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, в тому числі під час воєнного стану, регламентується спеціальним законодавством, основними з яких є:

- Конституція України;

- Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ;

- Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- Закону України «Про Державну прикордонну службу України»;

- Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України»;

- Указ Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України»;

- Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України 06 червня 2017 року № 468 та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до абз. 1 п. 3, п. 6 ст. 9 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Так, згідно пункту 5 частини 2 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2017 року № 468, військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, з моменту залишення частини знімаються зі всіх видів забезпечення.

Як зазначено судом раніше, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15 березня 2022 року № 13-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 виключено з усіх видів забезпечення, як такого, що самовільно залишив військову частину.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17 березня 2022 року № 16-ОС штаб-сержанта ОСОБА_1 виключено з усіх видів забезпечення, як такого, що самовільно залишив військову частину.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що позивач, штаб-сержант ОСОБА_1 на момент повномасштабного вторгнення рф на територію суверенної держави Україна був діючим військовослужбовцем, а відповідно ст. 17, 65 Конституції України, Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки с найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 2 «Про військовий обов`язок і військову службу» Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Стаття 2. Основні функції Державної прикордонної служби України Основними функціями Державної прикордонної служби України є:

- охорона державного кордону України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах з метою недопущення незаконної зміни проходження його лінії, забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму;

- здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення; охорона суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та контроль за реалізацією прав і виконанням зобов`язань у цій зоні інших держав, українських та іноземних юридичних і фізичних осіб, міжнародних організацій;

- ведення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності в інтересах забезпечення захисту державного кордону України згідно із законами України "Про розвідувальні органи України" та "Про оперативно-розшукову діяльність";

- участь у боротьбі з організованою злочинністю та протидія незаконній міграції на державному кордоні України та в межах контрольованих прикордонних районів;

- участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом;

- участь у здійсненні державної охорони місць постійного і тимчасового перебування Президента України та посадових осіб, визначених у Законі України "Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб";

- охорона закордонних дипломатичних установ України;

- координація у мирний час діяльності утворених відповідно до законів України військових формувань та відповідних правоохоронних органів, пов`язаної із захистом державного кордону України, відповідно до частини третьої статті 2 Закону України "Про державний кордон України";

- координація діяльності державних органів, що здійснюють різні види контролю при перетинанні державного кордону України, пропуску до/з тимчасово окупованої території України або беруть участь у забезпеченні режиму державного кордону, прикордонного режиму і режиму в пунктах пропуску через державний кордон України та в контрольних пунктах в`їзду-виїзду.

Виконання зазначених у частині першій цієї статті функцій є оперативно-службовою діяльністю Державної прикордонної служби України.

Суд зазначає, що матеріали даної справи не містять доказів оскарження позивачем наказу та його скасування № 16-ОС від 17.03.2022 «Про особовий склад», яким позивачу з 14.03.2022 призупинено військову службу, його звільнено з посади і визнано таким, що не виконує (не несе) обов`язків служби; призупинено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України; визначено не поширювати на нього пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців; не включати його до чисельності 4 ПЗ ДПСУ; не зараховувати йому до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислуги років і призначення пенсії.

Тобто, зазначений наказ є чинним на момент спірних правовідносин, що в свою чергу свідчить про визнання його ОСОБА_1 .

Разом з цим, абзацами 6-8 частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пунктами 486 - 487 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 передбачено, що військова служба та дія контракту продовжується військовослужбовцям, яким вироком суду, що набрав законної сили визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні, а також стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Як зазначено представником Територіального управління Державного бюро розслідувань, на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження від 14.03.2022 № 0000088 відносно ОСОБА_1 триває та в ньому продовжують здійснюватися всі необхідні слідчі дії задля встановлення істини та подій кримінального правопорушення.

Відтак, з огляду на вищенаведене та зважаючи на чинність наказу начальника 4 ПЗ ДПСУ від 17.03.2022 № 16-ОС «Про особовий склад» і фактичне його визнання ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що дії 4 ПЗ ДПСУ та відповідь (відмова) викладена у листі від 11.10.2023 № 32/К-327-3243, є правомірною, а відтак відсутні підстави для поновлення позивача на військовій служби.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (вул. Клочківська, буд. 228, м. Харків, 61045, ), третя особа - Територіальне управління Державного бюро розслідувань розташоване у місті Полтаві в особі Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) (вул. Гоголя, буд. 25, м. Полтава, Полтавська обл., Полтавський р-н, 36000, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панов М.М.