Справа № 699/1334/23
Суддя: Літвінова Г. М.
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/1334/23
Номер провадження № 2-а/699/16/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Черкаського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки в особі начальника вказаного центру Старовойтова Володимира (інформація щодо його по батькові позивачу не відома) та в особі начальника Третього відділу Черкаського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки ОСОБА_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 25.10.2023 при спробі здійснити розрахунок своєю зарплатною банківською карткою позивач дізнався про те, що вона заблокована.

У подальшому, 26.10.2023 використовуючи номер виконавчого провадження та код ідентифікатор, позивачу став відомий зміст оскаржуваної постанови № 161, яка була винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . 24.07.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови позивач уважає її незаконною, оскільки вона винесена посадовою особою з порушення як правил ст. 251 КупАП (оскаржуваний акт не міг бути винесений в місті Корсуні-Шевченківському, з огляду на відсутність фактичного перебування начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у вказаному місті), так і з порушенням прав позивач, що визначені ст. 268 КупАП).

Позивач стверджує, що про час та місце розгляду адміністративної справи його ніхто не повідомляв, тому його фактично було позбавлено права на захист. Копію постанови позивачу не вручали і не надсилали.

Водночас, хоча позивач не отримував оскаржувану постанову, вона уже направлена до виконавчої служби на виконання.

Незаконні дії посадових осіб відповідача полягали у тому, що 11.07.2023 ні повістка про виклик на 12.07.2023 ні жодний інший процесуальний акт позивачу не вручався. При цьому, на його думку, вручення повістки менше ніж за добу до встановленого часу явки, звільняло б позивача від обов`язку з`являтися за таким викликом.

Крім цього, 12.07.2023 року був календарним днем «середа», а отже жодної мови про проходження медичної комісії не могло й бути, так як медичний огляд та обстеження в третьому відділі Черкаського РТЦК та СП проводяться лише по понеділкам та четвергам.

З урахуванням указаного позивач просить суд визнати незаконною та скасувати постанову № 161 від 24.07.2023, що винесена в м. Корсуні-Шевченківському начальником Черкаського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки полковником ОСОБА_5 , про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача події адміністративного правопорушення;

У зв`язку з невиконанням позивачем вимог ч. 3 ст. 161 КАС України ухвалою суду даний позов було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Після усунення недоліків відповідачем по справі позивач зазначив Черкаський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до змісту позову ОСОБА_1 також просив поновити йому пропущений строк звернення до суду щодо оскарження спірної постанови. Проте, ураховуючи, що копія постанови від 24.07.2023 отримана позивачем 26.10.2023, на думку суду ОСОБА_1 при подачі цього позову дотримано положень ч. 2 ст. 286 КУС України щодо строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду відкрито провадження у даній справі.

Крім того, ухвалою суду від 09.11.2023 за заявою ОСОБА_1 забезпечено цей позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 7303416 з примусового виконання постанови Черкаського РТЦК та СП від 24.07.2023 № 161 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Черкаського РТЦК та СП штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Сторони справи про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судове засідання позивач не з`явився, проте подав до суду заяву, у якій позов підтримав з викладених у ньому підстав, просив розглянути дану справу без його участі та залишити без розгляду подані ним раніше клопотання про витребування доказів та виклик свідків.

Представник відповідача Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. У межах строків, визначених в ухвалі суду, представник відзив на позов до суду не подав. При цьому звернулись до суду заявою про розгляд справи без їх участі. Також долучили копії матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , яка містить лише копію оскаржуваної постанови та акта про відмову від підпису в розписці про одержання повістки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки жоден з учасників справи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24.07.2022 начальником Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Старовойтовим В.П. винесено постанову № 161 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 у липні 2023 (якість друку копії постанови не дозволяє визначити точну дату) о 15.30 год по вул. Шевченка у м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області особисто в присутності свідків був проінформований про прибуття до третього відділу Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 12.07.2023 о 08.15 год, для проходження військово-лікарської комісії та уточнення своїх облікових даних, але відмовився від отримання від отримання повістки. Будучи належним чином поінформований, ОСОБА_1 на вказану дату та час не прибув, чим порушив вимоги ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», а також вимоги Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

У силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

При цьому за приписами частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 за № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Згідно з пунктом 8 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65 «Про загальну мобілізацію» місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців доручено, зокрема організувати та забезпечити у встановленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення громадян про виклик за розпорядженнями їх керівників.

Саме по собі оповіщення громадян про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки оформлюється у вигляді повісток.

Повістка є засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування, форма якої визначена Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, та не має обов`язкового наслідку укладення контракту для проходження військової служби.

При цьому обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Так, положеннями ст. 39-1 вказаного закону передбачено, що для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Головнокомандувача Збройних Сил України може бути прийнято рішення про призов громадян України, зарахованих до військового оперативного резерву, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Завдання, обсяги, строки та порядок проведення призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначаються Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України в рішенні про його проведення.

Призов громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та їх оповіщення здійснюються командирами військових частин - стосовно громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом та/або зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву, та керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - стосовно громадян України, які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву.

Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях).

Поважними причинами неприбуття до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях), визнаються підтверджені відповідними документами:

1) перешкода стихійного характеру, хвороба або інші обставини, що позбавили можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк;

2) смерть близького родича (чоловіка, дружини, сина, дочки, батька, матері, діда, баби або рідного (повнорідного, неповнорідного) брата чи сестри) або близького родича подружжя.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Статтею 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за декілька різних правопорушень, які розмежовані відповідними частинами даної статті.

У оскаржуваній постанові відносно ОСОБА_1 вказано, що ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП.

Стаття 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за:

- порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (частина 1);

- повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту позову ОСОБА_1 заперечує факт отримання повістки про виклик до третього відділу Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на 12.07.2023 о 08.15 год.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від отримання указаної повістки.

Крім того, позивач зазначає, що про розгляд адміністративного матеріалу відносно нього його належним чином не повідомлено, що позбавило його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Після розгляду адміністративного матеріалу, копію протоколу йому не вручали та не направляли.

Указане стороною відповідача не спростоване.

Відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови будь-яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, а також акт про відмову ОСОБА_1 від підпису в розписці про отримання повістки.

При цьому суть адміністративного правопорушення викладеного у оскаржуваній постанові не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 210 КУпАП.

З приписів п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення ст.ст. 251, 255 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП не досліджувалися будь-які докази, що не було спростовано відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до змісту позову, з метою доведення своєї позиції ОСОБА_1 просив витребувати у відповідача матеріали справи, за результатом розгляду якої винесено оскаржувану постанову.

Водночас вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був надати докази правомірності своєї діяльності у силу закону. Однак таких належних доказів подано не було.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи, що позивач вказує на протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає захисту шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 194, 242-246, 286, 295, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Старовойтова В.П. від 24.07.2022 № 161 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а провадження закрити, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Стягнути з Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору, а саме: 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) грн за подання до суду цього позову та 805,20 (вісімсот п`ять грн 20 коп) грн за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення даного позову, у загальному розмірі 1342,00 (одна тисяча триста сорок дві) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: Черкаський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, , місцезнаходження: вул. Юрія Кондратюка, 34, м. Сміла, Черкаської області, 20700, інші дані суду не відомі.

Повний текст рішення складено 28.12.2023.

СуддяЛітвінова Г.М.