Справа № 280/5958/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 грудня 2023 року Справа № 280/5958/23 ПР/280/46/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 48-А, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), в якій позивач просить суд зобов`язати Хортицький відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою Хортицького ВДВС ЗМУЮ від 16 вересня 2009 року серії АМ №097397 (реєстраційний номер обтяження: 9060286, зареєстроване 16 вересня 2009 року державний реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради) і вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №338426259 від 07 липня 2023 року) позивачу стало відомо про те, що постановою Хортицького ВДВС ЗМУЮ від 16 вересня 2009 року серії АМ №097397 накладений арешт на майно - квартиру АДРЕСА_2 , співвласником якої є позивач. Для з`ясування питання про підстави накладення вищевказаного арешту представник позивача звернувся із відповідним запитом до відповідача, в якому просив надати можливість ознайомитись з матеріалами відповідного виконавчого провадження та зняти арешт з майна. Листом відпповідача від 18 липня 2023 року №47357 позивача повідомлено про неможливість надання копій документів виконавчих проваджень або матеріалів виконавчих проваджень, оскільки неможливо ідентифікувати, за яким виконавчим провадженням накладено вищевказаний арешт. Позивач, вказуючи на відсутність на теперішній час будь-яких виконавчих проваджень, вважає наявними підстави для зобов`язання орагу державної виконавчої служби зняти арешт з квартири. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись із висновками Запорізького окружного адміністративного суду, викладеними в ухвалі від 31 липня 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою від 18 грудня 2023 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін. Також, вказаною ухвалою судді від Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження, що слугували підставою для накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_1 .

22 грудня 2023 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву у якому останній заперечує проти задоволення позову та зазначає наступне. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) встановлено, що на примусовому виконанні в Хортицькому відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , а саме: виконавче провадження № 12410296 відкрите 15 квітня 2009 року, виконавче провадження № 49122115 відкрите 28 жовтня 2015 року, виконавче провадження № 51609388 відкрите 13 липня 2016 року. Також, згіднодовідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що державним виконавцем Юдіної Л.М. винесено постанову АМ № 097397 від 16 вересня 2009 року (обтяження № 9060286) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності, адреса: АДРЕСА_4 , у виконавчому документі відсутні відомості щодо ідентифікаційного номеру, об`єкт обтяження: квартира, частина квартири АДРЕСА_5 . Зазначає, що відповідно до статтей 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказані виконавчі провадження боржником не виконанні, ідентифікувати обтяження № 097397 від 16 вересня 2009 року не можливо, керуючись статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Разом із відзивом на позов до суду надано копії наявних у відповідача документів, а саме: витягу виконавчого провадження (спецрозділ) № 51609388; витягу виконавчого провадження (спецрозділ) № 49122115; витягу виконавчого провадження (спецрозділ) № 12410296; реєстру відправлення рекомендованих листів; довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 359584230 від 22 грудня 2023 року; довідки з Державного реєстру рухомого майно № 88157504 від 22 грудня 2023 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

На примусовому виконанні в Хортицькому відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , а саме:

- виконавче провадження № 12410296 відкрите 15 квітня 2009 року державним виконавцем Юдіною Л.М., на підставі постанови № 020222 від 26.12.2008, видана ВДАІ м. Запоріжжя, яке завершено згідно пункту 2 частини 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (діючою редакцією закону на той час), а саме: Виконавчийдокумент, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягувачем є держава, увипадках, передбачених частиною першою статті 47 цього Закону, повертаєтьсядо органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання;

- виконавче провадження № 49122115 відкрите 28 жовтня 2015 року державним виконавцем Васіним П.В., на підставі постанови № 885487 від 23 грудня 2013 року, видана ВДАІ м. Запоріжжя, яке завершено у відповідності із пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (діючою редакцією закону на той час), а саме: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- виконавче провадження № 51609388 відкрите 13 липня 2016 року державним виконавцем Васіним П.В., на підставі постанови № 382016 від 03 травня 2016 року, видана ДПП м. Запоріжжя, яке завершено відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (діючою редакцією закону на той час), а саме: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копія якої міститься в матеріалах справи, державним виконавцем Юдіної Л.М. винесено постанову АМ № 097397 від 16 вересня 2009 року (обтяження № 9060286) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: особа, майно/права якої обтяжуються ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності, адреса: АДРЕСА_4 , у виконавчому документі відсутні відомості щодо ідентифікаційного номеру., об`єкт обтяження: квартира, частина квартири АДРЕСА_5 .

Представник позивача звернувся із відповідним запитом до відповідача, в якому просив надати можливість ознайомитись з матеріалами відповідного виконавчого провадження га зняти арешт з майна.

Однак, листом відповідача від 18 липня 2023 року №47357 позивача повідомлено про відстуність змоги надати копії документів виконавчих проваджень або матеріалів виконавчих проваджень, оскільки неможливо ідентифікувати, за яким виконавчим провадженням було накладено вищевказаний арешт та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті.

Вважаючи, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не зняття арешту з майна позивача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6 частини 3 статті 18 Закону №1404).

Відповідно до вимог частини 4 статті 19 Закону №1404 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Частиною 1 статті 48 Закону №1404 визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

За приписами ст. 56 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Наявність накладеного виконавцем у процесі виконавчого провадження арешту державного або комунального майна, крім арешту, накладеного у кримінальному провадженні, не перешкоджає продажу шляхом приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, до складу якого входить таке майно.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріал стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди, ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до проведення опису);

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо;

4) якщо опису підлягає об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості - ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до проведення опису).

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Виявлені під час опису цінні папери, а також ювелірні та інші побутові вироби із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінного каміння і перлів, лом і окремі частини таких виробів, на які накладено арешт та/або які підлягають конфіскації в дохід держави, підлягають обов`язковому вилученню і не пізніше наступного робочого дня передаються на зберігання банкам України відповідно до умов договорів, укладених з органами державної виконавчої служби або приватними виконавцями. Арешт на цінні папери накладається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Частиною 4 статті 59 Закону №1404 визначені підстави для зняття виконавцем арешту майна (коштів) боржника або його частини, а саме:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону №1404 визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При цьому частини 3 статті 37 Закону №1404 не передбачено зняття арешту з майна боржника у разі повернення виконавчого документа на підставі пункту 2 частини 1 цієї статті.

Частинами 1-3 статті 40 Закону №1404 визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналогічні підстави для заняття арешту з майна боржника містили і положення Закону України «Про віконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакціях, чинних станом на дати вмнесення постанов у виконавчих провадженнях №№ 12410296, 49122115, 51609388.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що у зв`язку з прийняттям державним виконавцем постанови про арешт майна боржника позивач зазнав будь-яких негативних наслідків.

Окрім того, з урахуванням відзиву на позовну заяву документи про фактичне виконання виконавчих документів за виконавчими провадженнями №№ 12410296, 49122115, 51609388 до відповідача не надходили. А відтак, постанови про закінчення виконавчих проваджень, наслідком яких є зняття арешту з майна боржника, уповноваженими особами відповідача не виносились.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Також, суд зазначає, що будь-які докази на підтвердження факту наявності підстав для зняття арешту боржника, перелік яких визначено частиною 4 статті 59 Закону №1404 в матеріалах справи відстуні.

При цьому, повернееня виконавчого документа, у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, не є підставою для зняття арешту з майна боржника.

З огляду на вказане, у державного виконавця були відсутні правові підстави для зняття арешту з майна позивача.

Відтак, в даному випадку відсутня бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна позивача, а тому позовні вимоги є очевидно безпідставними та необґрунтованими, відповідно, не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог ст. ст. 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26 грудня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов