Справа № 420/15581/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15581/23

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

повний текст судового рішення

складено 21.09.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року по справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа без самостійних вимог Головне управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №13879/15-32-07-06 від 14.06.2023 року про застосування штрафних санкцій на суму 194313,00 грн. за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що спірним податковим повідомленням-рішенням до нього застосовані штрафні санкції на підставі акту перевірки, складеного працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області в м. Гайсин за результатами перевірки кіоску з продажу тютюнових виробів у місті Гайсин Вінницької області. Позивач вважає спірне рішення протиправним з тих підстав, що він ніколи не здійснював підприємницьку діяльність у м.Гайсин і, відповідно, не вчиняв порушень, які стали підставою для винесення спірного рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за даними Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) зареєстрований 02.03.2023 року, номер запису 00270688, з основним видом економічної діяльності 47.26 - Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (а.с5), та перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС в Одеській області, Великомихайлівська державна податкова інспекція.

Згідно наявної в матеріалах справи роздруківки повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма №20 ОПП додаток №10 до порядку обліку платників податків та зборів), яка подана позивачем до Головного управління ДПС в Одеській області 08.03.2023 через електронний кабінет платника податків (а.с.46), позивач заявив про наступні об`єкти оподаткування в м.Гайсин, Вінницької області:

- магазин по АДРЕСА_1 ;

- магазин по АДРЕСА_2 ,;

- кіоск по АДРЕСА_3 ;

- кіоск по АДРЕСА_4 ;

- кіоск по АДРЕСА_5 ;

- кіоск по АДРЕСА_6 .

Також в матеріалах справи наявна роздруківка заяви про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій (форма №1-ПРРО), яка подано позивачем 10.03.2023 року через електронний кабінет платника податків (а.с.47), якою позивач зареєстрував програмний реєстратор розрахункових операцій - чекбокс в господарській одиниці кіоск за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач також надав інформацію про отримані ФОП ОСОБА_1 ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами в наступних об`єктах торгівлі, а саме:

- ліцензія №2300774 з терміном дії з 23.03.2023 року по 23.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_4 , анульована 12.06.2023 року;

- ліцензія №2300784 з терміном дії з 23.03.2023 року по 23.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 (магазин), анульована 09.06.2023 року;

- ліцензія №2300786 з терміном дії з 23.03.2023 року по 23.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_7 , анульована 24.05.2023 року;

- ліцензія №300787 з терміном дії з 23.03.2023 року по 23.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_8 (магазин);

- ліцензія №300775 з терміном дії з 23.03.2023 року по 23.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_5 , анульована 16.05.2023 року;

- ліцензія №300789 з терміном дії з 23.03.2023 року по 23.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_6 , анульована 16.05.2023 року;

На підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 17.05.2023 року №1425к та направлень на перевірку від 17.05.2023 року №2318 та №2319 посадовими особами податкового органу було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 , за результатами якої складено Акт про результати фактичної перевірки від 18.05.2023 року №8577/07-32-07-05/ НОМЕР_1 (надалі Акт перевірки), в якому відображені порушення пунктів 1, 2, 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №265), статті 226 ПК України та ст.21, ст.24 Кодексу законів про працю (а.с.72-78).

За результатами перевірки ГУ ДПС в Одеській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 14.06.2023 року №13879/15-32-07-06 на суму штрафних санкцій 194 313,00 грн..

Як слідує зі змісту Акту перевірки порушення, які вплинули на прийняття спірного рішення полягають в наступному:

- реалізації одноразової електронної сигарети «Elfbar» 1500, зі вмістом нікотину 5% по ціні 280,00 грн. без відповідного маркування, а саме без наявності марки акцизного податку встановленого зразка без застосування РРО/ПРРО, відповідний розрахунковий документ не роздруковано та не видано;

- на місці проведення розрахунків виявлено готівкові кошти у сумі 45748,00 грн. без врахування суми контрольної розрахункової операції, які одержані від продажу тютюнових виробів без застосування РРО/ПРРО;

- встановлено здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами, які не обліковані у встановленому порядку за місцем їх реалізації, а саме: під час проведення перевірки не надано документи, які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться в місці продажу на загальну суму 125271,00 грн..

В Акті перевірки також зазначено, що продавець кіоску «Тютюнові вироби» ОСОБА_2 відмовилась від підпису у направленнях на проведення фактичної перевірки, про що складено акт від 17.05.2023 року №621/02-32-07-05 (а.с.79).

Також продавець ОСОБА_2 надала пояснення, де вказала, що 17.05.2023 року продала «Эльф Бар» по ціні 280,00 грн., касовий чек не видала, оскільки кіоск не має касового апарату, будь-яких документів у кіоску немає, походження товару їй невідомо (а.с.80).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного:

- доводи позивача про не здійснення підприємницької діяльності у АДРЕСА_4 , спростовуються поданим позивачем повідомленням про об`єкти оподаткування за формою №20-ОПП (а.с.46), та заявою від 10.03.2023 року про реєстрацію ПРРО за формою №1-ПРРО (а.с.47);

- Актом перевірки також зафіксовано і порушення позивачем ст.21, ст.24 КЗпПУ, що свідчить про те, що трудові відносини між ФОП ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_2 не оформлені належним чином у відповідності до трудового законодавства України (а.с.34);

- здійснення продавцем ОСОБА_2 торгівлі товаром, що належить ФОП ОСОБА_1 підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , де вказано, що кіоск «Тютюнові вироби», в якому вона працює, знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.38);

- факт повторного вчинення позивачем правопорушення підтверджено наявними у матеріалах справи податковим повідомленням-рішенням від 25.05.2023 року №1138/15-32-07-06, яке прийнято на підставі акту перевірки від 28.04.2023 року №7430/02-32-07-05/ НОМЕР_1 за порушення позивачем п.п.1, 2, 12 ст.3 Закону №265, і яке, згідно відомостей податкового органу, має статус оплаченого та не оскарженого;

- розмір фінансових санкцій згідно оскаржуваного ППР №13879/15-32-07-06 від 14.06.2023 року позивач не спростував, чим фактично не заперечив розрахунок фінансових санкцій, застосований контролюючим органом.

В апеляційній скарзі апелянт продовжує наполягати на відсутності факту ведення ним підприємницької діяльності в м.Гайсин, додатково вказуючи на те, що він не реєструвався як суб`єкт господарювання в цьому місті, а надані відповідачем форми №20-ОПП та №1-ПРРО позивачем не підписані і джерело отримання цих документів невідомо, а їх оригінали відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суд першої інстанції а доводи апелянта відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги та враховуючи визначені ч.1 ст.308 КАС України межі апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що основним спірним питанням, від якого залежить правильність вирішення даного спору, це доведеність факту здійснення позивачем підприємницької діяльності в господарській одиниці кіоск за адресою: АДРЕСА_4 .

Ні в позовній заяві, ні в апеляційній скарзі позивач не висуває заперечень, щодо правомірності проведення фактичної перевірки в кіоску за адресою: АДРЕСА_4 , а також правильності кваліфікації та доведеності відображених в акті порушень, та відповідності застосованої штрафної санкції виявленим порушенням, а основним аргументом позивача у даному спорі є виключно недоведеність здійснення позивачем підприємницької діяльності у вказаному кіоску.

Вирішуючи питання про доведеність факту здійснення позивачем підприємницької діяльності у вказаному кіоску, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані відповідачем форми №20-ОПП та №1-ПРРО є належним підтвердженням такого факту.

Стосовно доводів апелянта про те, що ці форми не підписані і джерело отримання цих документів невідомо, а їх оригінали відсутні, колегія суддів зазначає, що відповідач надав ці документи з належного позивачу, як платнику податків, електронного кабінету.

Відповідно до п.42.4 ст.42 ПК платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Згідно п.42.6 ст.42 ПК електронний документообіг між платником податків та контролюючим органом здійснюється відповідно до цього Кодексу, законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» без укладення відповідного договору.

Керівник платника податків визначає, змінює перелік уповноважених осіб платника податків, які наділяються правом підписання, подання, отримання ними документів та інформації через електронний кабінет від імені платника податків, та визначає їхні повноваження.

Платник податків стає суб`єктом електронного документообігу після надсилання до контролюючого органу першого будь-якого електронного документа у встановленому форматі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Пунктом 42-1.2 та 42-1.5 ст.42-1 ПК передбачено, що електронний кабінет забезпечує можливість реалізації платниками податків прав та обов`язків, визначених цим Кодексом та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, та нормативно-правовими актами, прийнятими на підставі та на виконання цього Кодексу та інших законів, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Платник податків стає користувачем електронного кабінету та набуває право подавати звітність в електронній формі і вести листування засобами електронного зв`язку в електронній формі після проходження в електронному кабінеті електронної ідентифікації онлайн з використанням кваліфікованого електронного підпису з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» або тих сервісів ідентифікації, використання яких дозволяється методологом електронного кабінету.

Отже, електронний кабінет платника податків це інформаційно-телекомунікаційна система, створена для забезпечення реалізації платниками податків та державними органами своїх прав та обов`язків, визначених Податковим Кодексом України, в електронному вигляді.

Робота з власним Електронним кабінетом здійснюватиметься платником податків за допомогою підключеного до Інтернет-мережі персонального комп`ютера з використанням стандартних програмно-технічних засобів (браузера, картрідера тощо) за умови авторизації платника податків на веб-порталі ДПС України з використанням електронно цифрового підпису будь якого акредитованого центру сертифікації ключів (далі АЦСК).

Електронний кабінет платника податків є захищеним, персоналізованим та безпечним електронним сервісом, який надаватиме безконтактні способи взаємодії платників податків та ДПС з використанням сучасних інформаційно-комунікаційних технологій.

В рамках даного спору позивач не посилався на відсутність в нього електронного кабінету платника податків, не вказує на втрату доступу до свого електронного кабінету внаслідок дії сторонніх осіб, а також не спростовує факт наявності в його електронному кабінеті форми №20-ОПП та №1-ПРРО, роздруківки яких надані відповідачем до матеріалів справи.

Також позивач не спростовує і наявну в матеріалах справи інформацію щодо отриманих ним ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами в різних об`єктах торгівлі в місті м.Гайсин, Вінницької області, по вул.1 Травня, 63 К (кіоск), вул.1 Травня, 67 (магазин), вул.Соборна 65А (кіоск), вул.1 Травня, 85 Б (магазин), вул. Процишина, 8 (кіоск) та по вул. Кравчика,17 (кіоск).

Доводи позивача про відсутність факту реєстрації ним, як суб`єктом господарювання, у контролюючому органі в м.Гайсин, Вінницької області колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 року:

- платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (8.1);

- об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України (п.8.2);

- якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку (п.8.3.);

- повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою №20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду (п.84.);

- якщо відповідно до законодавства в платника податків, крім обов`язків щодо подання податкових декларацій (розрахунків, звітів) та/або нарахування, утримання або сплати (перерахування) податків, зборів на території адміністративно-територіальної одиниці за своїм місцезнаходженням, виникають такі обов`язки на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за таким неосновним місцем обліку у відповідному контролюючому органі (7.1.);

- для взяття на облік за неосновним місцем обліку платник податків зобов`язаний протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню чи пов`язані з оподаткуванням, подати до відповідного контролюючого органу заяву про взяття на облік за неосновним місцем обліку за формою №17-ОПП (додаток 9). Дані заяви про взяття на облік за неосновним місцем обліку вносяться до Єдиного банку даних юридичних осіб або Реєстру самозайнятих осіб. Заява за формою №17-ОПП може бути подана як до контролюючого органу за неосновним місцем обліку, так і до контролюючого органу за основним місцем обліку.

Отже, для початку здійснення позивачем підприємницької діяльності з роздрібного продажу тютюнових виробів у кіоску по АДРЕСА_4 позивачу необхідно було подати податковому органу через свій електронний кабінет платника податків повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, в якому зазначити такий кіоск, а також подати заяву про взяття на облік за неосновним місцем обліку за формою №17-ОПП.

Відповідач підтвердив факт подання позивачем відповідного повідомлення, а позивач даний факт не спростував.

Оскільки доводи апелянта про недоведеність факту здійснення ним підприємницької діяльності з роздрібного продажу тютюнових виробів у кіоску по АДРЕСА_4 , свого підтвердження не знайшли, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька