Справа № 336/7174/21
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

15.12.23Справа № 336/7174/21
Пр. № 2-а/336/10/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 24 серпня 2020 року інспектором роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Івановим Е.А., за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування вимог в заяві зазначила, що оскаржувана постанова містить висновки про те, що о 21 годині 21 хвилині 24 серпня 2021 року вона здійснювала рух за кермом транспортного засобу біля будинку № 171 по вул. Авраменка в м. Запоріжжі з неосвітленим номерним знаком, що містить порушення пункту 2.9. «в» Правил дорожнього руху. Означені дії, на думку автора постанови, утворюють диспозицію ч. 1 ст. 126 КупАП.

Оскаржувана постанова винесена з порушеннями чинного законодавства. До таких порушень відноситься, зокрема, хибний та не підтверджений будь-якими фактичними даними висновок автора протоколу про здійснення нею руху з неосвітленим номерним знаком, оскільки після зупинки транспортного засобу вона особисто пересвідчилась в тому, що номерний знак був освітленим, хоча одна з двох лампочок дійсно світила дещо менш яскраво, ніж інша, але це жодним чином не заважало візуально визначити всі цифри та літери на номерному знаку. До порушень процедури притягнення до адміністративної відповідальності відноситься і той факт, що поліцейський не послався на наявність відеозапису правопорушення та на технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася фотофіксація або відеозапис, не навів в постанові жодного доказу на користь висновків про порушення позивачкою правил дорожнього руху. Крім того, позивачка, під час винесення постанови категорично заперечувала свою причетність до вчинення правопорушення, проте всупереч вимог ст. 258 КУпАП про необхідність складання протоколу, який може не складатися у вичерпному переліку випадків, співробітник поліції виніс оскаржувану постанову, позбавивши її можливості обстоювання своєї позиції під час об`єктивного, повного і всебічного з`ясування обставин справи.

У відсутність події адміністративного правопорушення та ознак складу правопорушення в її діях, а також через грубі порушення автором постанови порядку притягнення до відповідальності просить скасувати постанову про накладення на неї адміністративного стягнення, винесену інспектором 24 серпня 2021 року.

Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у її відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Позов, окрім наведених вимог, містить вимогу про стягнення з відповідача судового збору.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився; хоча й не надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проте звернувся із письмовим відзивом.

Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС зумовили проведення судового розгляду без участі відповідача.

З письмового відзиву представника відповідача випливає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності посадовою особою управління патрульної поліції було дотримано порядок накладення адміністративного стягнення у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Під час зупинки транспорту під керуванням позивача поліцейський назвався та зауважив на неосвітленому номерному знаку. Порушення цього пункту правил утворює диспозицію ч. 6 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим було винесено постанову з дотриманням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, що встановлюють процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.

У відсутність будь-яких порушень прав позивача з боку суб`єкта владних повноважень просить про залишення позову без задоволення.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 24 серпня 2021 року інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Івановим Е.А. відносно позивачки винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КупАП за ознаками керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком (а. с. 9).

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 6 статті 121 КупАП, за ознаками якої винесено постанову, в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Відповідно до п. 2.9.в. «Правил дорожнього руху України», порушення якого інкриміновано позивачеві, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

З наданого суду відеозапису притягнення позивача до адміністративної відповідальності випливає, що саме у зв`язку з порушенням означеного правила дорожнього руху автомобіль під керуванням позивача був зупинений співробітниками поліції в темну пору доби на автодорозі в м. Запоріжжі. Означеним записом зафіксовано, що співробітник поліції звернув увагу ОСОБА_1 на вказане порушення та повідомив, що законом передбачена відповідальність за нього. ОСОБА_1 не заперечувала наявності порушення.

Твердження позивача про безпідставне нескладання протоколу є хибними, оскільки у відповідності до ст. 258 КУпАП, на яку посилається позивачка, що внормовує випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 1222, частинами другою, третьою статті 1321, статтею 1322 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Так як, по-перше, розгляд цієї справи віднесений до компетенції Національної поліції; по-друге, постанова винесена щодо адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складання протоколу є таким, що не ґрунтується на законі, а в даному випадку в силу ч. 3 ст. 258 КУпАП уповноваженою службовою особою виноситься постанова.

Виключення з цього правила передбачені частиною 4 ст. 258 КУпАП, коли під час складання постанови особа, щодо якої вона виноситься оспорить правопорушення та накладене на неї стягнення, що має наслідком складання протоколу у відповідності до статті 256 цього Кодексу, проте цей обов`язок не розповсюджується на випадки вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

І так як вчинене позивачкою правопорушення посягає на безпеку дорожнього руху, є правомірним нескладання протоколу за ознаками інкримінованих їй дій.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Не вбачаючи підстав для констатації в діях посадової особи, уповноваженої на виявлення правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, порушень законності при притягненні фізичної особи до відповідальності, суд вважає, що оскаржувану постанову винесено у відповідності до вимог законодавства, що регулює притягнення до адміністративної відповідальності за загальними правилами.

Вирішуючи позов, суд вважає, що позивач не довів ґрунтовність своїх тверджень, тоді як надані суб`єктом владних повноважень фактичні дані свідчать, як зазначено, про те, що ОСОБА_1 не дотрималася вимог пункту 2.9. «в» «Правил дорожнього руху України».

Хоча в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача, проте однією з засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, що означає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення.

Проте той факт, що процесуальним опонентом позивача є суб`єкт владних повноважень, не звільняє сторону від доказування в розумінні ст. 78 КАС України.

Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що означає наявність такої передумови для захисту права, як його порушення суб`єктом владних повноважень.

Суд не вбачає ознак порушення права в доводах позивача про недотримання відповідачем процедури притягнення до відповідальності, а самі доводи знаходить такими, що наповнені лише формальним змістом, що не дає підстав для їхнього використання при ухваленні рішення на користь вимог позову.

Законодавством України прямо встановлено притягнення до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу, тому суд не бере до уваги твердження позову про порушення процедури розгляду справи.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При розв`язанні позовних вимог, суд у відповідності до наведеної статті вважає за можливе врахувати, що порушення правил безпеки руху, яке не є тяжким, позивач припустив не навмисно, суспільно небезпечних наслідків від цього не настало.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що порушення, хоча і містить ознаки складу правопорушення, проте не спричинило шкоди нічиї правам та охоронюваним законом інтересам.

Враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є не покарання, а запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі законності та поваги до суспільних цінностей, суддя знаходить за можливе звільнити особу від накладеного на неї стягнення.

За змістом ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладені обставини, задовольняючи позов частково, суд знаходить всі підстави для зміни постанови в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усним зауваженням у зв`язку із малозначністю вчиненого.

Висновок суду про правомірність постанови не дає підстав для покладення судових витрат на суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Змінити постанову від 24.08.2021 року, яка винесена за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 126 КупАП, відносно ОСОБА_1 .

Викласти постанову в частині накладення стягнення у такій редакції:

«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива