Справа № 160/13289/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЕНІ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЕНІ» (далі позивач, ТОВ «КУРЕНІ») до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій позивач з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просить суд:
Судове засідання по справі відкладено до 31.07.2023 р. о 13:30 год.
31.07.2023 р. до суду надійшли від ГУ ДПС у Дніпропетровській області додаткові пояснення, в яких відповідач наполягав на безпідставності заявлених до суду позовних вимог ТОВ «КУРЕНІ» та повторно наголосив, що позивач ніякої економічної вигоди від придбання газу природного не мав. Відтак, перевіркою встановлено, що фактично ТОВ «КУРЕНІ» здійснив придбання природного газу, як операцію, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку. Сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб`єктів господарювання позивача та його контрагентів, на думку відповідача, свідчить те, що метою їх функціонування є створення виключено документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди, зокрема, на безпідставне завищення податкового кредиту ТОВ «КУРЕНІ». Решта доводів контролюючого органу аналогічна до тих, що відображені останнім у відзиві на позовну заяву.
Усною ухвалою, відображеною в протоколі судового засідання від 31.07.2023 р. суд ухвалив продовжити термін підготовчого провадження на один місяць.
Наступне судове засідання по справі призначено на 25.09.2023 р. об 11:00 год.
21.09.2023 р. до суду надійшли від ТОВ «КУРЕНІ» відповідь на додаткові пояснення, в якій позивач зазначив наступне. В поясненнях контролюючого органу щодо недоцільності використання електричної енергії під час реконструкції відповідач посилався на показники в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за перевіряємий період, однак наведена податковим органом інформація, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки самі акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в не містять таких даних, а відомості про кількість використаних Квт відображено в підсумкових відомостях ресурсів. Позивач зауважив, що відповідачем не враховано, що підсумкові відомості ресурсів містять лише витрати енергоносіїв для усіх машин, що використовувались Генеральним підрядником ТОВ «БК «Ольвія», та не враховують витрат на загальне енергопостачання ТЦ, зокрема, освітлення. Також контролюючим органом не враховано витрат машин, що використовувались іншими підрядниками під час реконструкції ТЦ (зокрема, контрагентами позивача: ТОВ «Глімар», ТОВ «Будівельна компанія «КАУПЕР», ТОВ «Гідро-захист-буд», ТОВ «Гідрогругісервіс», ТОВ «ШИНДЛЕР» тощо), а також умови договорів, які передбачали забезпечення постачання на будівельний майданчик електроенергії та освітленням необхідного для виконання робіт. Позивач зауважив, що порівняльний аналіз сум податкового кредиту по зареєстрованих в податкових накладних та визначених відповідачем сум заниження податкових зобов`язань і сум заявлених до бюджетного відшкодування (Таблиця 2) не дозволяє прослідкувати логіку відповідача, оскільки в певних місяцях підчас реконструкції податкові зобов`язання не було нараховано, а в деяких нараховано лише частково. При цьому, з наведених в акті перевірки даних ТОВ «КУРЕНІ» не вдалося встановити яким чином було розраховано суму заниження податкових зобов`язань саме в сумі 337 271, 64 грн. й надані ГУ ДПС у Дніпропетровській області відзив на позовну заяву та додаткові пояснення не містять відповіді на це запитання. Позивач наголосив, що з метою забезпечення ТЦ електричною енергією ТОВ «КУРЕНІ» було укладено договір про постачання електричної енергії з ТОВ «Київські Енергетичні Послуги», на виконання якого оплата за електричну енергію здійснювалася шляхом 100 % оплати прогнозованих обсягів та наступної доплати за фактичне споживання у разі якщо прогнозованих обсягів було недостатньо. Позивач наполягає на тому, що ТОВ «КУРЕНІ» на виконання норм Податкового кодексу України віднесено суму податку на додану вартість за поставлену та оплачену електричну енергію до податкового кредиту та в подальшому подано заяву про бюджетне відшкодування у зв`язку з виникненням від`ємного значення. Позивач стверджує, що електрична енергія була використана для потреб ТОВ «КУРЕНІ» з реконструкції, у зв`язку з чим зобов`язання з нарахування податкових зобов`язань з ПДВ, на думку позивача, в даному випадку відсутнє. Щодо інших додаткових пояснень відповідача позивач зазначив, що за своїм змістом останні дублюють текст акта перевірки та аргументи, наведені у відзиві на позов, заперечення на які позивачем вже наведено у позовній заяві та відповіді на відзив.
У судовому засіданні від 25.09.2023 р. судом оголошено перерву до 19.10.2023 р. об 11:00 год.
20.11.2023 р. до суду надійшла від ГУ ДПС у Дніпропетровській області заява на виконання вимог ухвали суду, в яких контролюючий орган виклав пояснення по суті спору. Відповідачем викладено частково зміст акта перевірки та наведено обгрунтування аналогічні до тих, що були викладені у відзиві на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 р. продовжено строк зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЕНІ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Наступне підготовче засідання призначено на 18.12.2023р. о 10:30.
18.12.2023 р. до суду надійшли від представника ТОВ «КУРЕНІ» додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що висновки перевірки щодо порушень 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, та завищення подакового кредиту з податку на додану вартість за період липень 2021 року листопад 2022 року на загальну суму 620 072,59 грн., що базуються на неможливості опалення будівлі за відсутності радіаторного опалення не знайшли свого підтвердження. Позивач стверджує, що розрахунки наведені в Акті від 03.05.2023 р. заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 337 271,64 грн. по періодах серпень 2021, вересень 2021 р., грудень 2021 р., січень 2022 р., лютий 2022 р., листопад 2022 р. є недостовірними, оскільки здійснені з порушенням наведених вище умов. Не був врахований контролюючим органом при здійсненні розрахунку і час початку/ завершення реконструкції, що також вплинуло на хибність результату. На думку позивача, у відповідача відсутні підстави для висновку про створення ТОВ «КУРЕНІ» перешкод у здійсненні податкового контролю, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, через що поведінку позивача не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України.
18.12.2023 р. від представників сторін надійшли заява та клопотання про закриття підготовчого провадження по справі та переходу до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.
Вирішуючи питання щодо подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження, суд зазначає наступне.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та станом на 18.09.2023 року не скасований.
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Враховуючи те, що наявних в матеріалах справи письмових доказів достатньо для вирішення справи по суті та немає перешкод для розгляду справи в порядку письмового провадження, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, суд не вбачає підстав для відкладення чи перенесення розгляду справи, у зв`язку із чим закриває підготовче провадження у справі та призначає розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
На підставі приписів ч. 4 ст. 229 КАС України , фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Усною ухвалою, відображеною в протоколі судового засідання від 18.12.2023 р. суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті, та подальший розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, заслухавши представників сторін, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів економічної діяльності позивача належить (коди за КВЕД):
- 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний);
- 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у.;
- 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель;
- 73.11 Рекламні агентства;
- 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.
ТОВ «КУРЕНІ» є власником об`єкту нерухомого майна Громадської будівлі літ. «А», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», будинок, 12 (стара адреса: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12 літера А), що використовується позивачем у якості Торгівельного центру для здачі в оренду.
Рішенням № 23/09/2020-01 єдиного учасника ТОВ «КУРЕНІ», від 23.09.2020 р. затверджено провести реконструкцію приміщень Торгівельного центру за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12, літера А, що належить ТОВ «КУРЕНІ», у зв`язку з необхідністю збільшення відвідуваності ТЦ та орендних зборів з урахуванням Реконцепції ТЦ. Реконструкція проводилась відповідно до проекту реконструкції Громадської будівлі літ. «А», без змін її зовнішньої конфігурації та функціонального призначення (коригування) том 1.

20.12.2022 р. до ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Соборний р-н м. Дніпра) позивачем подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2022 р. за реєстраційним номером .

20.01.2023 р. ТОВ «КУРЕНІ» подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (уточнюючий розрахунок від 20.01.2023 р. № ). До уточненого розрахунку надано додаток № 3 Розрахунок суми бюджетного відшкодування (ДЗ), за результатами аналізу якого встановлено, що ТОВ «КУРЕНІ» визначено суму від`ємного значення у розмірі 39 048 727 грн. та суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 22 153 984 грн. (ряд. 1,3. Таблиця 1). Звітний (податковий) період, у якому виникло від`ємне значення: липень 2021 р. листопад 2022 р. (таблиця 2). Згідно із додатком № 4 до податкової декларації заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість подано на суму 22 153 984 грн.

Причиною виникнення від`ємного значення з ПДВ є реконструкція громадської будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12 літера А.

У період з 06.03.2023 р. по 14.03.2023 р. фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі виданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлень від 06.03.2023 р. №1347, №1348, №1346 та наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» (податковий номер 21548624)» №284-п від 18.01.2023 р. та з урахуванням наказу «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» №1160-п від 09.03.2023 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КУРЕНІ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року у податковій декларації з ПДВ від 20.12.2022 р. № (далі декларація) від`ємного значення з ПДВ у сумі 39 188 243 грн. (в т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 22 153 984 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої відповідачем складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 39 188 243 грн., у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 22 153 984 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків» за №1134/04-36-07-06/21548624 від 21.03.2023 р. (далі акт перевірки від 21.03.2023 р.).

За підсумками вищевказаної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- вимог ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого неможливо підтвердити від`ємне значення з ПДВ (рядок 19 декларації з ПДВ за листопад 2022 року), та як наслідок відсутність у ТОВ «КУРЕНІ» права щодо отримання бюджетного відшкодування суми ПДВ на розрахунковий рахунок, відображеної у рядку 20.2.1 податкової декларації з ПДВ (уточнюючий розрахунок) за листопад 2022 року, а саме: від`ємного значення з ПДВ в сумі 39 188 243 грн. (у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 22 153 984 грн.);

- п. 20.10 ст. 201 Податкового кодексу України у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкових накладних в ЄРПН, що в свою чергу призвело до завищення чи заниження податкового зобов`язання та не вплинуло на визначення податкового зобов`язання з ПДВ.

Наведені вище висновки були зроблені відповідачем з огляду на неможливість в ході проведення перевірки дослідити норми використання придбаних будівельних матеріалів, а також будівельних робіт (послуг), оприбуткування та списання витратних матеріалів, вартість виконаних робіт та пов`язаних з ними витрат, кошторисну документацію та інші документи, які підтверджують відповідність вартості виконаних робіт. Також відсутня можливості дослідити питання щодо фактичного виконання робіт постачальником будівельних робіт, послуг (в т.ч. за ланцюгом постачання у разі наявності договорів субпідряду ) з урахуванням наявної кількості штатних працівників, необхідних основних засобів, затрат праці робітників на об`єкті будівництва згідно актів виконаних робіт, придбання постачальниками товарів (послуг), необхідних для ведення господарської діяльності (електроенергії, послуг орендних офісних та складських приміщень, навантажувальна-розвантажувальних робіт. Відсутня інформація, щодо подальшого руху (вивезення, реалізація тощо) демонтованих частин будівлі (т, м.2.) їх класифікацію (бетон, металеві конструкції, віконні фасади, ліфти та ескалатори тощо).

Не погодившись із висновками фахівців ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач направив відповідачу Заперечення на Акт про результати перевірки №1134/04-36-07-06/21548624 від 21.03.2023 р. (вих. 1/1 від 03.04.2023 р.).

У зв`язку з отриманням вказаних вище заперечень відповідачем винесено наказ «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» ()» за №1948-п від 17.04.2023 р., за змістом якого керуючись п.п. 78.1.5 п. 78.1, п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КУРЕНІ» () з 18.04.2023 р. тривалістю 5 робочих днів щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 39 188 243 грн., у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 22 153 984 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.

Згідно з наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» ()» за №2118-п від 24.04.2023 р. строк відповідної перевірки продовжено з 25.04.2023 р терміном на 2 робочих днів.

26.04.2023 р. відповідачем складено Акт «Про ненадання документів до перевірки ТОВ «КУРЕНІ» (податковий номер 21548624)» за №1062/04-36-07-06/21548624 (далі акт від 26.04.2023 р.), за змістом якого контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44 та п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України у зв`язку з тим, що підприємством на момент проведення перевірки не надано повний та вичерпний пакет документів, пояснень та документального підтвердження, які розкривали б суть та правомірність здійснених господарських операцій, що є підставою для накладення штрафу згідно з п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України в розмірі 1020 грн.

У період з 18.04.2023 р. по 26.04.2023 р. фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі виданих ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлень від 18.04.2023 р. №2475, №2476 та наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» (податковий номер 21548624)» №1948-п від 17.04.2023 р. та з урахуванням наказу «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» №2118-п від 24.04.2023 р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КУРЕНІ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року у податковій декларації з ПДВ від 20.12.2022 р. № (далі декларація) від`ємного значення з ПДВ у сумі 39 188 243 грн. (в т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 22 153 984 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої відповідачем складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 39 188 243 грн., у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету в сумі 22 153 984 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків» за №1744/04-36-07-06/21548624 від 03.05.2023 р. (далі акт перевірки від 03.05.2023 р.).

Перевіркою не встановлено порушень при декларуванні бюджетного відшкодування з ПДВ у декларації за листопад 2022 року у сумі 21 536 712 грн.

Натомість, за підсумками вищевказаної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем:

- п.44.1 ст.44, п. 185.1 ст.185. п.п. 186.2.2 п. 186.2 ст.186 п. 178.1 ст.178 та п.198.5 ст. п.п.138.3.1 п.138.3 ст.138 та п.189.9 ст.189 Податкового кодексу України та Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, що призвело до заниження податкових зобов`язань позивача з ПДВ на загальну суму 750 549,55 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України у зв`язку із несвоєчасною реєстрацією податкових накладних в ЄРПН на суму 146 425,76 грн., що в свою чергу не призвело до завищення чи заниження податкового зобов`язання та не вплинуло на визначення податкового зобов`язання з ПДВ. Однак у разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно зі п. 120-1.1 ст. 120-1 Кодексу;

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України у вигляді завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ за період липень 2021 року - листопад 2022 року на загальну суму 620 072,59 грн.;

- п. 200.1 та 2500.4 ст.200 Податкового кодексу України у вигляді завищення позивачем від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 385 214 грн.;

- п.200.1, п.200.4 та п.200.7 ст.200 Податкового кодексу України у вигляді завищення позивачем заявленої суми бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за листопад 2022 року на 617 272 грн.

Також у висновку податковим органом зазначено, що перевіркою не встановлено порушень при декларуванні бюджетного відшкодування з ПДВ у декларації за листопад 2022 року у сумі 21 536 712 грн.

На підставі акта перевірки від 03.05.2023 р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано:

- податкове повідомлення-рішення №6 від 11.05.2023 р., згідно з яким внаслідок порушення позивачем п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України зменшено завищену суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованого згідно поданої ТОВ «КУРЕНІ» декларації з ПДВ за листопад 2022 року за № від 20.12.2022 р. на суму 385 214, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №6 від 11.05.2023 р., згідно з яким внаслідок порушення позивачем п. 200.1, п. 200.4, п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України зменшено завищену суму бюджетного відшкодування з ПДВ, задекларованого згідно поданої ТОВ «КУРЕНІ» декларації з ПДВ за листопад 2022 року за № від 20.12.2022 р. на суму 617 272, 00 грн., а також до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 154 318, 00 грн.

На підставі акта від 26.04.2023 р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення-рішення №6 від 22.05.2023 р., згідно з яким до ТОВ «КУРЕНІ» на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, абз. 2 п. 121.1 ст. 121, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 1020,00 грн.

Не погодившись із вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та позицією контролюючого органу, ТОВ «КУРЕНІ» звернулося за захистом своїх прав та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 67 Конституції У країни кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченимипунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/ послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до частини 5 статті 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 р. (далі - Закон №996) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону №996-XIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Як визначено у підпункті 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ виникають за наявності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Судом встановлено, що 28.05.2020 р. ТОВ «КУРЕНІ» було укладено Договір №28052020/01 постачання природного газу з ПП «ОККО КОНТРАКТ».

Відповідно до. п. 1.1. Договору №28052020/01, Постачальник передає у власність Споживачу природний газ українського видобутку та/або імпортований природний газ, надалі Газ/природний газ, виключно для власних потреб Споживача, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити Газ на умовах цього Договору.

З аналізу Договору № 28052020/01 постачання природного газу встановлено, що фактична кількість поставленого за цим Договором газу визначається згідно щомісячних Актів приймання-передачі Газу між Постачальником та Споживачем, складених в порядку, передбаченому цим Договором (п.2.7.).

Пункт 4.6. Договору № 28052020/01 постачання природного газу встановлював, що передачу фактично поставленого споживачу газу в місяці постачання сторони оформлюють Актом приймання-передачі газу з зазначенням фактично переданого обсягу. Фактична кількість газу, переданого постачальником Споживачу, визначається за даними комерційних вузлів та приладів обліку газу, визначених у договорі на розподіл природного газу між підприємством відповідним Оператором ГРМ, або якщо Споживач підключений безпосередньо до трубопроводу газотранспортної системи Оператора ГТС, - за даними комерційних вузлів та приладів обліку газу, встановлених на ГРМ Оператора ГТС. Підписаний та скріплений печатками Сторін АКТ приймання передачі Газу є підставою для остаточних розрахунків.

26.04.2022 р. ТОВ «КУРЕНІ» було укладено Договір №ОЕ-ПГ-1/2022/35 про постачання природного газу з ТОВ «ОККО ЕНЕРДЖІ».

Відповідно до п. 2.1. Договору №ОЕ-ПГ-1/2022/35, Постачальник постачає природний газ (далі газ) Споживачу в обсягах і порядку, передбачених цим Договором та додатками до Договору, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та умовах, передбачених Договором цим Договором та додатками до Договору.

Згідно із п. 3.10 Договору №ОЕ-ПГ-1/2022/35, фактична кількість переданого Споживачу газу визначається за показниками встановленого у Споживача комерційного вузла обліку та підтверджується Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС.

ТОВ «КУРЕНІ» віднесено до складу податкового кредиту у перевіряємому періоді суму ПДВ 620 072,59 грн. по взаємовідносинам з підприємствами ПП «ОККО Контракт» та ТОВ «ОККО ЕНЕРДЖІ».

З аналізу Акту перевірки від 03.05.2023 р. слідує, що висновки відповідача про порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України базуються на тому, що відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 (зведена інформація Додаток КБ-2В) підписаних замовником та виконавцем, де Генпідрядником є ТОВ «БК «Ольвія», договір від 20.05.2021 року б/н, встановлено, що на виконання умов договорів Генпідрядник з жовтня 2021 року здійснював, роботи з демонтажу трубопроводів опалення, радіаторів опалення масою 80 кг, а також системи вентиляції. Їх монтаж здійснювався протягом всього періоду реконструкції і фактично був закінчений та введений в експлуатацію на підставі сертифікату готовності об`єкта до експлуатації від 28.10.2022 р. №АС01:0898-9922-8994-1215.

Відповідач вважає, що зважаючи на вищевказані обставини підприємство фактично не мало можливості використовувати природний газ протягом періоду з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року у розмірі 94 100,86 м. куб. лише для підігріву води. Зазначені факти також підтверджуються тими обставинами, що проведеним аналізом встановлено, що у січні 2021 року (об`єкт функціонував) підприємством було використано природного газу у загальній кількості 27 915,95197 м. куб., а у січні 2022 року (об`єкт не функціонував, було демонтовано систему опалення та вентиляції) підприємством було використано природного газу 43 273 м. куб, що фактично майже у 2 рази більше, ніж у відповідному періоді, коли об`єкт використовувався за призначенням.

Тобто, відповідачем заперечується сама можливість використання природного газу під час реконструкції громадської будівлі.

Суд вважає, що висновки викладені в акті перевірки від 03.05.2023 р про порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період липень 2021 року листопад 2022 року на загальну суму 620 072,59 грн. не знаходять свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідачем підтверджено, що під час перевірки листом від 26.04.2023 р. вих. №2 ТОВ «КУРЕНІ» надано пояснення щодо доцільності придбання та використання природного газу у період реконструкції, коли фактично об`єкт не працював. Позивач повідомив, що «..для дотримання технологічних умов використання матеріалів/сумішей та власне будівництва здійснювався підігрів води у даховій котельні, при тому, що радіатори було демонтовано, теплоносій на центральні кондиціонери заповнювався теплим повітрям…».

Зазначені факти підтверджуються висновком експерта Українського центру судових експертиз №2-05/09 за результатами проведення інженерно-технічної експертизи від 05.09.2023 р. На вирішення якої були поставлені наступні питання:

1. Чи мало ТОВ «КУРЕНІ» () технічну можливість використовувати природний газ у громадській будівлі літера «А» за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов» (стара назва вул. маршала Малиновського, 12 а), для її опалення під час проведення реконструкції з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року? Якщо так, то чим це підтверджується?

2. Яка причина збільшення обсягів споживання природного газу у громадській будівлі літера «А» за адресою м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 12 під час проведення її реконструкції з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року в порівнянні з аналогічним періодом 2020 року, коли будівля працювала?

Згідно із висновком експерта ТОВ «КУРЕНІ» мало технічну можливість використовувати природний газ у громадській будівлі літера «А» за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов» (стара назва вул. Маршала Малиновського) 12, для опалення під час проведення реконструкції з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року.

Припливно-витяжні машини (ЦК) №№1, 2, 10, 11, 12, 14, 15, 17 могли бути залучені для опалення приміщень ТРЦ, в період проведення реконструкції в опалювальному сезоні 2021-2022 р.р., з їх сумарною потужністю 500 кВт. Ґрунтуючись на даних з технічної та проектної документації, актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 (зведена інформація Додаток КБ-2В) наданих на експертизу, можливо зробити наступні висновки: демонтаж радіаторів і частини системи вентиляції не вплинув на можливість здійснювати опалення за допомогою системи центральних кондиціонерів.

Збільшення обсягів споживання природного газу у громадській будівлі літера «А» за адресою: м.Київ, вул. Героїв полку «Азов» (стара назва вул. Маршала Малиновського), 12, під час проведення її реконструкції в період з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року у порівнянні з аналогічним періодом 2020 року, не виявлено. Причиною збільшення споживання природного газу у грудні 2021 та січні 2022 року є проведення будівельно-монтажних робіт та використання для опалення приміщень системи припливно-витяжної вентиляції, що підтверджується наведеною методикою розрахунку.

Номінальна теплова потужність дахової котельні та системи припливної-витяжної вентиляції ТЦ «Метрополіс» ТОВ «КУРЕНІ» у громадській будівлі літера «А» за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов» (стара назва вул. Маршала Малиновського), 12 дозволяла використовувати природний газ для опалення під час проведення реконструкції будівлі в опалювальному сезоні 2021 2022 років.

Використання системи повітряного опалення в період проведення будівельно-монтажних робіт, компенсувало тепловтрати крізь огороджувальні конструкції будівлі, які змінювалися в часі та залежалі від температури зовнішнього повітря. Кількість теплових втрат дорівнювала кількості підведеної теплової енергії. Технічна спроможність СПО була достатня для підтримання температури в робочий зоні не менше чім 5 ± 1°С, що забезпечувало можливість проведення будівельних робіт. Для здійснення точних розрахунків теплових втрат і кількості підведеної в систему СПО енергії необхідні вихідні дані, які на сьогодні відсутні.

Отже, в опалювальний сезон з жовтня по квітень місяць 2020-2021 років (робота ТЦ до початку будівельних робіт) споживання природного газу склало 112,9790 тис. м.куб., в опалювальний сезон 2021-2022 років (період проведення будівельно-монтажних робіт) 111,1850 тис. м.куб., тобто на 1,7940 тис. м.куб. менше ніж в попередньому періоді. В опалювальний сезон 2022-2023 років 81,4160 тис. м.куб. (період після вводу об`єкта в експлуатацію) тобто після проведеної модернізації теплові втрати значно зменшились.

Порівняння споживання природного газу з жовтня 2021 року по жовтень 2022 року (111,2 тис. м.куб.), у порівнянні з аналогічним періодом 2020 2021 років (116,381 тис. м.куб.), показує, що споживання газу в період проведення будівельно-монтажних робіт навіть зменшилося на 5,181 тис. м.куб.

Також, судом встановлено, що під час перевірки на запит контролюючого органу позивачем надавався Проект реконструкції громадської будівлі літ. А без змін її зовнішньої конфігурації та функціонального призначення (лист. вих №2 від 24.04.2024 р.).

Відповідно до розділу 4.2. «Опалення, вентиляція, кондиціонування» Проекту реконструкції джерелом теплопостачання громадської будівлі є дахова котельня.

Приміщення торгівлі опалюються за комбінованою схемою, водяне радіаторне опалення по периметру зовнішніх стін в поєднанні з повітряним опаленням, яке здійснюється за допомогою системи центральних кондиціонерів. Опалення сходових клітин виконано радіаторами.

Опалення офісів, переговорних виконано водяними радіаторами по периметру зовнішніх стін. У внутрішніх офісних приміщеннях (які не примикають до зовнішніх конструкцій) опалювальні прилади не встановлюються.

Система опалення паркінгу існуюча повітряна, поєднана з припливною вентиляцією. В нічні години система опалення передбачена опалювально-рециркуляційними агрегатами. Приміщення насосних та щитових опалюються існуючими гладкими трубами, відгалуженими від основних систем.

У внутрішніх приміщеннях торгівлі та офісних приміщеннях (які не примикають до зовнішніх конструкцій) опалювальні прилади не встановлюються. Теплові завіси передбачено на входах і виходах будівлі та в`їздах виїздах паркінгу. Теплопостачання теплових завіс від дахової котельні.

Вентиляцію приміщень торгівлі виконано припливно-витяжними установками з водяними теплообмінниками попереднього нагріву та камерами рециркуляції. Установки розташувати в венткамерах на позначці +3,300.

Вентиляцію офісних приміщень виконано припливно-витяжними установками з водяними з пластичними рекуператорами, водяними теплообмінниками попереднього нагріву.

На підставі наданих сторонами пояснень та долучених до матеріалів справі доказів, судом встановлено, що Позивач використовував придбаний в ТОВ «ОККО КОНТРАКТ» та ТОВ «ОККО ЕНЕРДЖИ» природний газ із застосуванням альтернативних радіаторному опаленню джерел теплопостачання. Збільшення обсягів споживання природного газу в опалювальний сезон 2021 -2022 років у порівнянні з аналогічним періодом 2020 - 2021 років не виявлено.

Отже, висновки перевірки щодо порушень 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст.198 ПК України, та завищення подакового кредиту з податку на додану вартість за період липень 2021 року листопад 2022 року на загальну суму 620 072,59 грн., що базуються на неможливості опалення будівлі за відсутності радіаторного опалення, не знайшли свого підтвердження.

При цьому, суд зауважує, що згідно податкового повідомлення-рішення №6 від 11.05.2023 р. сума завищення бюджетного відшкодування складає 617 272 грн.

Відповідно до податкової декларації за листопад 2022 р. та уточненого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2022 р. сума податку, фактично сплачена позивачем та заявлена до бюджетного відшкодування у спірний період (листопад 2021 р., грудень 2021, січень 2022 р, лютий 2022 р., жовтень 2022 р.) склала 619 783,06 грн. (Таблиця 2, рядки 5, 20, 28, 37, 47).

Разом з цим, відповідачем не надано пояснень стосовно врахування відповідачем у складі бюджетного відшкодування суми у розмірі 2511,06 грн. (різниця між заявленою до бюджетного відшкодування сумою та сумою завищення бюджетного відшкодування визначена відповідачем), підстав за яких частина заявленої суми була врахована та періодів, у які вона була врахована, отже сума завищення бюджетного відшкодування визначена у податковому повідомленні-рішенні №6 від 11.05.2023 р. розрахунково та документально не підтверджується.

Враховуючи помилковість висновків контролюючого органу про завищення податкового кредиту з податку на додану вартість за період липень 2021 року листопад 2022 року на загальну суму 620 072,59 грн., з яких 619 783,06 грн. було включено позивачем до бюджетного відшкодування, суд доходить висновку про те, що податкове повідомлення-рішення №6 від 11.05.2023 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлені порушення ТОВ «КУРЕНІ» положень п. 44.1. ст. 44, п. 185.1., ст. 185, п.п. 186.2.2. п. 186.2 ст. 186 п. 178.1. ст. 178 та 198.5. ст. 198 ПК України та ч. 1. ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 377 271,64 грн. в т. ч. по періодах: серпень 2022 р. 28100,8 грн., вересень 2021 38 664, 08 грн., грудень 2021 р. 52 315,44 грн., січень 2022 р. 114 146,04 грн., лютий 2022 78689,14 грн., листопад 2022 25356,17 грн.

Відповідач пов`язує виникнення цих порушень з тим, що згідно із проектом реконструкції Громадської будівлі літ. «А», без змін її зовнішньої конфігурації та функціонального призначення за адресою: м.Київ, вул. Маршала Малиновського, 12 реконструкція буде проводитись з повним призупиненням його використання за функціональним призначенням громадської будівлі. Через що, придбання для потреб ТОВ «КУРЕНІ» електричної енергій у кількості 996 518,6776 кВт/год не є доцільним та не несе економічної вигоди. Зазначає, що відповідно наданих до перевірки актів приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг), а також актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за перевіряємий період зазначена електроенергія використовувалась Генпідрядником для проведення реконструкції об`єкта.

Натомість, позивач на спростування викладених вище порушень, повідомив, що сума 337 271,64 грн. заниження податкових зобов`язань, визначена відповідачем, ні документально, ні розрахунково не підтверджується, зазначив, що використання електроенергії здійснювалось в межах господарської діяльності товариства, а також зауважував, що реконструкція торгівельного центру в листопаді 2022 вже завершилася, торгівельний центр розпочав роботу, через що включення до загальної суми заниження податкових зобов`язань сум ПДВ за листопад 2022 є протиправним, також наголосив, що в лютому 2022 р. сплачений за придбану електроенергію податок до податкового кредиту не включався, отже й нарахування податкових зобов`язань в лютому 2022 за лютий 2022 відбуватися не повинно.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Пунктом 185.1.ст. 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Пунктом 187.1. ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

За операціями з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості застосовується касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Абзацом 5 пункту 198.3 статті 198 ПК України закріплено, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Водночас, підпункт «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України визначає, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Отже, у разі якщо платник ПДВ починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Верховний суд у постанові від 24.01.2023 р. по справі №560/7669/21 сформував наступний правовий висновок: «Правове регулювання, запроваджене підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, полягає у тому, що шляхом нарахування податкових зобов`язань вилучається (списується) попередньо сформований податковий кредит. При цьому, слід зауважити, що не обов`язково період, у якому були віднесені суми ПДВ до складу податкового кредиту, та період, у якому за визначених ПК України умов має здійснюватися нарахування грошових зобов`язань відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, мають співпадати. Відповідно, при перевірці правильності формування податкового кредиту предметом доказування є обставини, які мали місце на момент віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, а під час вирішення питання виникнення у платника обов`язку, встановленого підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, - обставини, які мали місце у періоді виявлення факту припинення використання товару/необоротного активу у власній господарській діяльності платника податків».

Питання правильності формування податкового кредиту не входить до предмету доказування у цій справі, оскільки відповідачем не заперечується. В межах цієї справи перевірці підлягають висновки контролюючого органу саме щодо порушення позивачем обов`язку з вилучення попередньо сформованого податкового кредиту, застосувавши при цьому підпункт «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України у періоди виявлення факту припинення використання електричної енергії в господарській діяльності позивача.

Так, відповідачем ставиться питання про невикористання у господарській діяльності електроенергії у серпні 2021, вересні 2021, грудні - 2021 р., січні 2022, лютому 2022, листопаді 2022 р.

Враховуючи вищенаведені норми, у цій справі предметом перевірки за наведеним порушенням в судовому порядку повинні бути періоди у яких формувався податковий кредит, періоди, у яких повинен був встановлюватися контролюючим органом момент виникнення у позивача обов`язку із виконання вимог підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, а спірним питанням, яке обумовило предмет доказування у цій справі в межах порушення, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів факту використання позивачем електроенергії у власній господарській діяльності.

В межах такого предмета доказування суд доходить висновку про безпідставність позиції відповідача в цій частині з огляду на таке.

Матеріали та фактичні обставини справи свідчать, що позивачем з метою забезпечення будівлі електричною енергією було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу № 54553019 ПВ від 29.08.2019 р. (далі Договір) з ТОВ «Київські Енергетичні Послуги».

Відповідно до умов договору Постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору

Згідно із абз. 12 п. 5.8. Договор, порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної Споживачем.

Пункт 5.1. Індивідуальної комерційної пропозиції постачальника електричної енергії ТОВ «Київські енергетичні послуги» ІПК №1 «Аванс» 100% встановлює, що оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступними етапами:

- 100% вартості прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії у розрахунковий період оплачується не пізніше, ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду;

- остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання не пізніше, ніж на 5 робочий день після закінчення розрахункового періоду.

Розмір попередньої оплати визначається на підставі прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий період, а у разі відсутності прогнозованих (заявлених) обсягів за обсягом фактичного споживання електричної енергії попереднього розрахункового періоду, що передує даті видачі рахунку.

Пункт 5.2. Індивідуальної комерційної пропозиції постачальника електричної енергії ТОВ «Київські енергетичні послуги» ІПК №1 «Аванс» 100% передбачав, що споживач надає звіти про покази засобу обліку за формою узгодженою з оператором системи розподілу, за розрахунковий період та у дати, визначені Договором про постачання електричної енергії, що діяв станом на 31 серпня 2019 року, до отримання окремого повідомлення від Постачальника про зміну відповідної дати чи періоду. Новий споживач надає звіти про покази засобу обліку 01 числа розрахункового місяця.

У разі, якщо фактичні покази засобів обліку неможливо зафіксувати в останній день розрахункового періоду (вихідний, святковий тощо), та у інших випадках, покази засобу обліку на останній день розрахункового періоду визначаються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, зокрема, за середньодобовим споживанням.

Згідно із п. 6.1. Індивідуальної комерційної пропозиції постачальника електричної енергії ТОВ «Київські енергетичні послуги» ІПК № 1 «Аванс» 100% Рахунки надаються у день подання Споживачем звіту або після отримання Постачальником інформації від оператора системи розподілу щодо фактично спожитих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період.

З аналізу наведених умов Договору про постачання електричної енергії споживачу №54553019 ПВ від 29.08.2019 р., даних податкових декларацій (за серпень 2021 року, за вересень 2022 року, за грудень 2021 року, за січень 2022 року, за лютий 2022 року, за листопад 2022 року, за травень 2022 року), наданих податкових накладних №5795 від 31.08.2021 р., №6088 від 30.09.2021 р., №6439 від 31.12.2021 р., №5477 від 31.01.2022 р., №5063 від 28.02.2022 р., №5304 від 30.01.2022 р., виписок по рахункам слідує, що оплата за електричну енергію ТОВ «Київські Енергетичні Послуги» здійснювалась позивачем шляхом 100% оплати прогнозованих обсягів.

З урахуванням приписів п. 198.2. ст. 198 ПК України суми податку за електричну енергію відносились ТОВ «КУРЕНІ» до податкового кредиту датою списання коштів з банківського рахунка платника податку. Суми податку за лютий 2022 р. в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 р. в таблиці «Відомості про операції з придбання з податком на додану вартість, які підлягають оподаткуванню з ТОВ «Київські Енергетичні Послуги» (ІПН 98) не відображена (Таблиця 2.1., розділу II Додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 р., реєстраційний номер ).

Судом встановлено, що до податкового кредиту позивачем включено податок за серпень 2021 р. - 28100,80 грн., вересень 2021 38 664,08 грн., грудень 2021 р. 57 306,58 грн., січень 2022 р. 128 447,24 грн., лютий 2022 грн. не включався до податкового кредиту лютого 2022; листопад 2022 р. - 68 845,83 грн. Загальна сума податку віднесеного позивачем до податкового кредиту за спірні місяці склала 321 364,53 грн.

За даними ГУ ДПС у Дніпропетровській області, які наведено в Акті перевірки від 03.05.2023 р., податкові зобов`язання, які повинен нарахувати позивач по тих же періодах: серпень 2021 р. 28100,8 грн., вересень 2021 38 664, 08 грн., грудень 2021 р. 52 315,44 грн., січень 2022 р. 114 146,04 грн., лютий 2022 78689,14 грн., листопад 2022 25356,17 грн., що разом складає - 337 271,64 грн.

Отже, висновки про заниження підприємством податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 337 271,64 грн. наявними в матеріалах справи доказами та розрахунково не підтверджено.

Разом з тим, на підставі Актів приймання-передавання товарної продукції за спірні місці (№54553019/8/1 від 31.08.2021 р., №54553019/9/1 від 30.09.2021 р., №54553019/12/1 від 31.12.2021 р. №54553019/1/1 від 31.01.2022 р. №54553019/11/1 від 30.11.2022 р.), судом встановлено, що прогнозовані обсяги споживання електричної енергії та фактичні обсяги її споживання не дорівнюють один одному. Оплачений прогнозований обсяг електроенергії може бути використано позивачем протягом наступних періодів. Так за серпень 2021 р. сума податку склала - 4082,01 грн., за вересень 31571,26 грн., за грудень 2021 р. 77119,56 грн., за січень 2022 р. 97151,58 грн., за листопад 78266,67 грн. Загальна сума ПДВ 288 191,08 грн.

Отже, період, в якому формувався податковий кредит, та період, у якому за визначених ПК України умов має здійснюватися нарахування грошових зобов`язань, не співпадають у повному розмірі.

Таким чином, дослідженню під час податкової перевірки окремо підлягали також місяці, у яких було здійснено фактичне використання електроенергії та взаємозв`язок такого використання з господарською діяльністю позивача саме в ці періоди, що відповідачем зроблено не було.

З врахуванням наступного розрахунки, наведені в Акті перевірки від 03.05.2023 р. суми заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 337 271,64 грн. по періодах серпень 2021, вересень 2021 р., грудень 2021 р., січень 2022 р., лютий 2022 р., листопад 2022 р. не можуть бути прийняті судом як достовірні, оскільки здійснені з порушенням наведених вище умов. Не був врахований контролюючим органом при здійсненні розрахунку і час початку/завершення реконструкції, що також вплинуло на хибність результату.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 Господарського кодексу України).

Відповідно до п.п. 14.1.36. п.14.1. ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, основною кваліфікуючою ознакою господарської діяльності є мета - досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Судом встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «КУРЕНІ» є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Рішенням №23/09/2020-01 єдиного учасника ТОВ «КУРЕНІ» від 23.09.2020 р. затверджено провести реконструкцію приміщень Торгівельного центру за адресою: м.Київ, вул. Маршала Малиновського, 12, літера А, що належить ТОВ «КУРЕНІ» у зв`язку з необхідністю збільшення відвідуваності ТЦ та орендних зборів з урахуванням Реконцепції ТЦ.

Тобто, кінцевою метою реконструкції торгівельного центру було збільшення орендних зборів через підвищення відвідуваності ТЦ, що відповідає меті підприємницької діяльності отримання прибутку.

На підставі Актів приймання виконання будівельних робіт форми КБ-2в судом встановлено, що реконструкція торгівельного центру була розпочата в липні 2021 р. та завершена в листопаді 2022 р. (Сертифікат №ІУ11 від 08.11.2022 р.). 14.11.2022 р. ТОВ «КУРЕНІ» укладено договір оренди №ЛП-00/01 з ТОВ «Кропперс Груп» ().

Як стверджує позивач, для здійснення реконструкції та основної діяльності ТОВ «КУРЕНІ» використовувало електричну енергію, придбану у ТОВ «Київські Енергетичні Послуги» за Договором про постачання електричної енергії споживачу №54553019 ПВ від 29.08.2019 р.

Cудом встановлено, що позивач на час реконструкції за укладеними Договорами підряду був зобов`язаний забезпечити свої приміщення електропостачанням та освітленням.

Відповідно до п. 11.2.3. Договору генерального підряду від 20.05.2021 р. ТОВ «КУРЕНІ» забезпечувало Генпідрядника ТОВ БК «Ольвія» точками підключення до мереж електропостачання.

Також, відповідно до п. 6.2.9 Договору будівельного підряду №07/2021 р. на комплекс робіт по облаштуванню фасадних систем від 07.07.2021 р. Замовник (ТОВ «КУРЕНІ») зобов`язаній передати Підряднику (ТОВ «Глімар») будівельний майданчик з вказівкою точок підключення до електромережі. Оплату за використану електроенергію і воду здійснює Замовник за свій рахунок від початку робіт і до підписання останнього акту виконаних робіт. Договір підряду №17.12.2021 р. від 17.12.2021 р. між ТОВ «КУРЕНІ» - Замовником та ТОВ «Будівельна компанія «КАУПЕР» - Підрядником, про виконання оздоблювальних робіт (ремонт офісних приміщень) зобов`язував Замовника забезпечити постачання Приміщення або майданчик електроенергією, освітленням і водою, необхідною для виконання робіт (п.4.2.4.). Пункт 4.5. Договору підряду №04/11 від 04.11.2022 р. між ТОВ «КУРЕНІ» - Замовником та ТОВ «Гідро-захист-буд» - Підрядником про виконання робіт з гідроізоляції проблемних ділянок деформаційних швів передбачає обов`язок Замовника, забезпечити Підрядника водою та електроенергією в необхідній кількості. Відповідно до п. 2.4.1. Договору №23/09/КУР від 27.10.2022 р. між ТОВ «КУРЕНІ» - Замовником та ТОВ «Гідрогрупсервіс» - «Підрядником» про прочищення каналізаційних мереж Замовник зобов`язаній передавати Підряднику джерела енерго- і водопостачання, зв`язку-/ при наявності постійного джерела/, необхідних для виконання робіт. Договором № 1800547 від 19.08.2021 р. між ТОВ «КУРЕНІ» - Замовником та ТОВ «ШИНДЛЕР» - «Підрядником» про поставку та монтаж обладнання (ліфти) покладався обов`язок на Замовника забезпечити стабільну напругу та підвести кабелі необхідних характеристик для тимчасового та постійного електроживлення Обладнання згідно з вимогами ПТЗ. Підключення обладнання виконує електрик Замовника у присутності представників Підрядника. Згідно із Договором №11/02/КУР від 11.02.2022 р. між ТОВ «КУРЕНІ» - Замовником та ТОВ «БУДФОКС» - Підрядником (ремонт жироуловлювача, ремонт каналізаційної мережі) Замовник зобов`язаній передати джерела енерго і водопостачання, зв`язку (при наявності постійного джерела), необхідних для виконання робіт (п.2.4.1.). Договором № 06102022 про поставку обладнання та виконання робіт від 06.10.2022 р. між ТОВ «КУРЕНІ» - Замовником та ТОВ «ІНОВА ТЕХНОЛОДЖІ» - Виконавцем передбачений обов`язок Замовника забезпечити можливість підключення обладнання Виконавця до необхідних електромереж 220В 50ГЦ (п. 5.2.2). Відповідно до Договору №15-01/2021 від 05.01.2021 р. про надання послуг екологічного характеру (аналітичний контроль викидів в атмосферне повітря стаціонарних джерел) між ТОВ «КУРЕНІ» - Замовником та ТОВ «АВТОЕКОПРИЛАД» - Підрядником замовник зобов`язаний підготувати місця проведення робіт, забезпечивши доступність, безпеку та освітленість.

Суд вважає, що проведення реконструкції будівлі враховуючи її мету - збільшення орендних платежів, кореспондується з визначенням господарської діяльності. Без електропостачання проведення реконструкції не вбачається за можливе, отже суд приходить до висновку, що придбану з податком на додану вартість електричну енергію було використано в операціях, що є господарською діяльністю ТОВ «КУРЕНІ».

Також, відповідачем встановлені порушення п.п. 138.3.1. п. 138.3. ст. 138 та п. 189.9 ст. 189 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 413 277,92 грн. Відповідач зазначає, що при ліквідації основних виробничих або невиробничі засоби за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації. Через що, для розрахунку амортизації визначається вартість основних засобів та нематеріальних активів без урахування переоцінки (уцінки, дооцінки), проведеної відповідно до положень бухгалтерського обліку.

Позивач заперечує стосовно наявності порушень, посилаючись на те, що норми абз. 1 п.189.9 ст. 189 ПК України не підлягають застосуванню, та зазначає, що у випадку ліквідації основних засобів у зв`язку з їх розібранням або перетворенням у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням, платник податку не зобовязаний нараховувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість.

Вирішуючи наведене питання суд виходить із наступного:

Відповідно до п.п. 138.3.1. п.138.3 ст.138 ПК України, розрахунок амортизації основних засобів та нематеріальних активів здійснюється відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 розділу I цього Кодексу, підпунктами 138.3.2-138.3.4 цього пункту. При такому розрахунку застосовуються методи нарахування амортизації, передбачені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Для розрахунку амортизації відповідно до положень цього пункту визначається вартість основних засобів та нематеріальних активів без урахування їх переоцінки (уцінки, дооцінки), проведеної відповідно до положень бухгалтерського обліку.

Амортизація не нараховується за період невикористання (експлуатації) основних засобів у господарській діяльності у зв`язку з їх консервацією.

Згідно з пунктом 189.9 статті 189 ПК України (в редакції, діючій на час ліквідації основних засобів) у разі, якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Підпунктом 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України також передбачено, що не є постачанням товарів випадки, коли основні виробничі засоби або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, а також в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення необоротних активів, або коли платник податку надає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення необоротних активів в інший спосіб, внаслідок чого необоротний актив не може використовуватися за первісним призначенням.

Отже, застосовуючи пункт 189.9 статті 189 ПК України, суд виходить з того, що обов`язковою умовою для визнання ліквідації основних засобів такою, що не є постачанням основних виробничих або невиробничих засобів є те, що така ліквідація здійснюється без згоди платника податків, тобто, спричинена виключними обставинами, за відсутності яких такий основний засіб продовжував би використовуватися за первісним призначенням. Також законодавець передбачив, що не є постачанням основних виробничих або невиробничих засобів випадок, коли ліквідація таких засобів зумовлена їх знищенням, розібранням або перетворенням у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Таким чином, спірним питанням є наявність або відсутність умов для визнання ліквідації основних засобів такою, що не є постачанням основних виробничих або невиробничих засобів, а до предмету доказування входять обставини не можливості використання основних засобів за первісним призначенням через їх розібрання, знищення або перетворення.

Судом встановлено, що наказом ТОВ «КУРЕНІ» №09/08-1 від 09.08.2019 р. призначено матеріально-відповідальних осіб за збереження, облік і списання необоротних активів, малоцінних та швидкозношуваних предметів.

Наказом ТОВ «КУРЕНІ» від 20.05.2021 р. схвалено проект Реконструкції громадської будівлі літ. «А» без змін її зовнішньої конфігурації та функціонального призначення за адресою: м.Київ, вул. Маршала Малиновського, 12. Клас наслідків (відповідальності) об`єкта: СС3, площа забудови: 8980 м.кв.

Під час засідання постійно діючої комісії 08.07.2021 р. та 09.07.2021 р. було розглянуто питання списання об`єктів основних засобів та малоцінних необоротних матеріальних активів на підставі Проекту реконструкції Громадської будівлі літ «А» у м.Києві вул. Маршала Малиновського і рішення про реконструкцію, проведеної інвентарізації від 30.06.2021 р. та Дефектного акту від 05.07.2021 р. (Протоколи №1 від 08.07.2021 р., та №2 від 09.07.2021 р.)

За наслідками відповідних засідань ухвалено рішення щодо доцільності виведення з експлуатації об`єктів основних засобів перерахованих в Протоколах №1 від 08.07.2021 р., та №2 від 09.07.2021 р. з наступною ліквідацією внаслідок морального зносу об`єктів. Зазначено, що ці об`єкти не можливо використовувати в майбутньому за первісним призначенням. Інвентарні номера, первісна вартість об`єктів без ПДВ, нарахована амортизація викладені в табличній частині протоколу, ліквідаційна вартість об`єктів 0 грн., термін використання об`єктів 5 років. Об`єкти обліковуються на рахунку 104, нарахована амортизація на рахунку 131.

За висновками комісії основні засоби не відповідають критеріям визнання активом, не можуть приносити економічної вигоди, не можуть використовуватися за первісним призначенням, не придатні до подальшої експлуатації. Не можливо найти покупця на ці основні засоби, тому що вони застарілі, не підлягають ремонту, не можливо дістати запасні частини на ці об`єкти. Ніякі окремі вузли, деталі, матеріали не будуть використовуватися в діяльності. Металобрухт з основних засобів з основних засобів, таких як ліфти та ескалатори, не буде підприємство реалізовувати та використовувати в своїй діяльності. А транспортні витрати на вивезення металобрухту на пункт прийому перевищують вигоду від цієї угоди.

Згідно з узгодженим проектом всі демонтовані основні засоби не підлягають використанню, згідно табличної частини протоколу, повинні будуть утилізовані в загальному об`ємі будівельного сміття генеральним підрядником.

На підставі наказів ТОВ «КУРЕНІ» щодо виведення з експлуатації об`єкта основних засобів №03/11-1 та №03/11-2 від 03.11.2022 р., об`єкти основних засобів виведено з експлуатації з 16.11.2022 р. з ліквідаційною вартістю 0,00 грн.

У подальшому на підставі Актів на списання основних засобів від 16.11.2022 р. (типова форма № ОЗ 3) здійснено їх демонтаж та утилізовано в загальному об`ємі будівельного сміття генеральним підрядником, що підтверджено Актами приймання виконаних будівельних робіт, примірна форма КБ-2в, № 2, 3, 6, 10 до Договору б/н від 20.05.2021 р. з ТОВ «БК «Ольвія». Складені та підписані постійно діючою комісією Акти на списання основних засобів, що містять дані, які характеризують об`єкти основних засобів та причини їх вибуття, були надані контролюючому органу під час перевірки (Лист вих. № 2 від 24.04.2023 р.)

Згідно із Додатком 3 до Договору купівлі-продажу часток корпоративних прав y статутному капіталі ТОВ «КУРЕНІ» від 25.06.2019 р. до ключових активів, які належать Товариству на праві власності станом на дату укладання цього Договору, окрім іншого, належать усі наведені в табличній частині наказу №03/11-1 від 03.11.2022 р. та наказу №03/11-2 від 03.11.2022 р основні засоби.

Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємства станом на 31.12.2017 р, 31.12.2018 р. та 30.06.2019 р. балансова вартість основних засобів, що входили до ключових активів товариства у 2019 та було частково списані у 2022 р. - становила 0,3 тис. грн. (код рядка 1010).

Отже суд, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 09.06.2022 р. по справі №808/3191/16 стосовно того, що складені та підписані постійно діючою комісією Акти на списання основних засобів типової форми №03-3, що містять дані, які характеризують об`єкти основних засобів та причини їх вибуття, за умови їх затвердження посадовою особою (керівним органом), уповноваженою згідно зі статутом підприємства приймати рішення щодо ліквідації об`єктів основних засобів, визнаються належними документами, які подаються органу ДФС під час перевірки та які є необхідними для правильного застосування вимог останнього абзацу підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 та абзацу 2 пункту 189.9 статті 189 ПК України, аналізу актів на списання основних засобів типової форми №ОЗ-3, які містять вказівку на демонтаж відповідних засобів, що підтверджує їх розібрання (перетворення) з подальшою утилізацією разом із будівельним сміттям, та з огляду на балансову вартість основних засобів, приходить до висновку, що висновки відповідача викладені в Акті перевірки від 03.05.2023 р. про порушення позивачем приписів п.п.138.3.1. п.138.3 ст.138 та п. 189.9 ст. 189 ПК України та заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 413 277,92 грн. не знаходять підтвердження.

З огляду на те, що висновки контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ та заниження податкових зобов`язань з підстав наведених вище, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області №6 від 11.05.2023 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно правомірності сформованого ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення №6 від 22.05.2023 р. суд зазначає наступне.

Вищевказаним податковим повідомлення-рішення контролюючий орган застосував до ТОВ «КУРЕНІ» на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, абз. 2 п. 121.1 ст. 121, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України штрафні (фінансові) санкції (штраф) в сумі 1020,00 грн.

Підставою для застосування цих санкцій став акт від 26.04.2023 р., за змістом якого підприємством на момент проведення перевірки (зокрема, у період з 18.04.2023 р. по 26.04.2023 р.) не надано повний та вичерпний пакет документів, пояснень та документального підтвердження, які розкривали суть та правомірність здійснених господарських операцій, а саме:

- документи щодо проведення інвентаризації основних засобів, ТМЦ станом на 31.12.2020 р., 31.12.2021 р., 31.12.2022 р.;

- документи щодо відображення в бухгалтерському обліку здійснення реконструкції будівлі (на якому бухгалтерському рахунку обліковуватась будівля до реконструкції та в момент реконструкції);

- наказ про затвердження складу інвентаризаційної комісії на підприємстві на 2022 рік;

- ліцензії, дозволи, сертифікати, ТУ (ДСТУ) та калькуляцію на товари власного виробництва;

- документи щодо умов зберігання товарно-матеріальних цінностей, документального оформлення їх руху (оприбуткування, переміщення та відвантаження);

- журнали-ордери загальні і розгорнуті за відповідні періоди по рахунках бухгалтерського обліку (у розрізі субрахунків) та/або по субконто (з найменуваннями у кількісних та вартісних показників) 11, 12, 15, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 33, 35, 36, 37, 50, 60, 61, 64, 66, 67, 68, 70, 71, 73, 74, 79, 90, 91, 92, 93, 94, 97.

Також, в ході проведення перевірки посадовим особам ТОВ «КУРЕНІ» вручено запити №1 від 21.04.2023 р. (вручено 21.04.2023 р.) та №2 від 26.04.2023 р. (вручено 26.04.2023 р.) щодо надання пояснення та документального підтвердження з питань, що стосуються предмета перевірки, однак за змістом акта від 26.04.2023 р. на вказані запити контролюючого органу позивачем були надані пояснення без документального підтвердження, частково надані документи на пояснення з деяких питань, а також в останній день перевірки о 16:23 год. було надано: акт прийому-передачі матеріалів (в монтаж) до договору підряду №07/2021 від 07.07.2021 р.; обороти по рахунках 10, 13, 11, 15, 20, 20, 22 за червень 2021 грудень 2022 років щомісячно; розрахунки загальновиробничих витрат до акту КБ-2в; паспорти на ліфти та екскалатори.

Згідно з вимогами статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Отже, наведеними нормами передбачено обов`язок платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів та надавати посадовим особам контролюючого органу документи, необхідні для проведення контролюючим органом перевірки, крім випадків їх виїмки або іншого вилучення правоохоронними органами.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Пунктом 121.1. статті 121 ПК України передбачена відповідальність за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові від 08.11.2021 р. по справі №640/21601/19 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого в частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю. У той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України. Не підпадає під таку кваліфікацію поведінка платника податків і у разі, якщо під час перевірки ним надані усі наявні у нього документи, але вони визнані контролюючим органом такими, що не в повній мірі підтверджують правильність даних податкового обліку. В такому випадку контролюючий орган має підстави для констатації помилок у податковому обліку із встановленням відповідного складу податкового порушення та застосуванням відповідних наслідків у вигляді визначення грошових зобов`язань за наявності для цього підстав.

Отже, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно позивач вживав усі залежні від нього заходи для забезпечення повної і об`єктивної перевірки, чи ухилявся від її проведення, а також перевірити та оцінити поведінку контролюючого органу (чи надав він реальну можливість платникові податків надати усі документи, чи у повній мірі забезпечив право на участь в її проведенні).

Так, на спростування доводів контролюючого органу, ТОВ «КУРЕНІ» повідомило, що позивач не є виробником товарів, а, отже, він не має, наведених вище документів, а саме:

- документи щодо умов зберігання товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), документального оформлення їх руху (оприбуткування, переміщення та відвантаження).

- договори з актами приймання-передачі матеріалів та усіма додатками та додатковими угодами надавались під час перевірки, що підтверджується описами наданих документів від 21.04.2023 р. та 26.04.2023 р.

- журнали ордери загальні за відповідні періоди по рахунках бухгалтерського обліку (у розрізі субрахунків) та/або по субконто (з найменуванням у кількісних та вартісних показників) 11, 12, 15, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 33, 35, 36, 37, 50, 60, 61, 64, 66, 67, 68, 70, 71, 73, 74, 79, 90, 91, 92, 93, 94, 97.

При цьому, позивач зауважив, що під час перевірки надавалися обороти рахунків 10, 11, 12, 15, 201, 205, 209, 22, 311, 35, 36, 371, 373, 50, 631, 64, 66, 68, 70, 73, 79, 90, 92, 93. Опис наданих документів міститься у наявних в матеріалах справи копіях листів ТОВ «КУРЕНІ» від 19.04.2023 р., 26.04.2023 р. та 10.03.2023 р. Господарські операції по рахунках 23-28, 30, 33, 35, 60, 61, 67, 71, 74, 91, 97 не здійснюються.

Стосовно питання надання ТОВ «КУРЕНІ» документів на запит контролюючого органу за №1 від 21.04.2023 р. слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що документи на підтвердження здійснення робіт з демонтажу основних засобів та обладнання, вартість основних засобів по кожному об`єкту надавались позивачем з урахуванням опису документів в листах ТОВ «КУРЕНІ» за вих. № 2 від 21.04.2023 р. та за вих. № 2 від 24.04.2023 р.

Надання підприємством запитуваної відповідачем проектно-кошторисної документації на здійснення реконструкції підтверджується змістом опису документів згідно листів ТОВ «КУРЕНІ» за вих. №2 від 20.04.2023 р., за вих. №2 від 21.04.2023 р. та за вих. №2 від 24.04.2023 р.

Пояснення та документальне підтвердження щодо подальшого використання, реалізації або утилізації основних засобів та обладнання, документи на підставі яких прийнято рішення щодо реконструкції будівлі та повторного використання, реалізації або утилізації, у випадку реалізації або повторного використання основних засобів тощо (п. 3.-5 запиту №1 від 21.04.2023 р.) надавались позивачем з урахування змісту листів підприємства за вих. №2 від 21.04.2023 р. та за вих. №2 від 24.04.2023 р. та опису доданих до цих листів документів.

Вищенаведене свідчить про виконання підприємством вимог податкового органу щодо надання пояснень та витребуваних документів.

Стосовно питання надання ТОВ «КУРЕНІ» документів на запит контролюючого органу за №2 від 26.04.2023 р. слід зазначити наступне.

У вищезазначеному запитів контролюючий орган просив позивача надати пояснення та документальне підтвердження щодо:

1. вартості кожного окремого об`єкт)', яке знаходилось на початок здійснення реконструкції майнового комплексу (згідно переліку додатку 3 до договору від 25.06.2019 р.) за адресою: м.Київ, вул. Маршала Махновського. буд. 12, та відображення їх вартості у бухгалтерському обліку на момент набуття права власності, дату початку реконструкції та на теперішній час;

2. інвентаризаційні описи щодо проведення інвентаризації ТОВ «КУРЕНІ» у 2019, 2020, 2021, 2022 роках;

3. надати оборотно-сальдові відомості та журнали-ордери по рахунку 10, 11, 15, 20, 22, 28 помісячно;

4. яким чином у бухгалтерському обліку відображено операції з демонтажу, оприбуткуванню та вибуття матеріалів, деталей та комплектуючих за результатами демонтажу;

5. документи, на підставі яких здійснено передачу для встановлення на об`єкті реконструкції, матеріалів та обладнання придбаних саме ТОВ «КУРЕНІ»;

6. щодо здійснення відшкодування витрат за електроенергію ТОВ «КУРЕНІ» підприємствами, які здійснювали реконструкцію. Надати обґрунтування щодо використання об`єму електроенергію по періодах;

7. на яких рахунках бухгалтерського обліку обліковувались придбані ТОВ «КУРЕНІ» активи та ТМЦ;

8. Розшифровку загально-виробничих витрат, які відображені в актах приймання виконаних будівельних робіт, оскільки в підсумкових відомостях враховано лише заробітну плату осіб, яка була відображена у загально - виробничих витратах:

9. щодо доцільності придбання природного газу у період реконструкції, оскільки в цьому періоді об`єкт не працював, системи опалення, тощо знаходились у розібраному стані.

10. щодо включення у актах приймання виконаних будівельних робіт №6 за листопад 2021 року, №13 за серпень 2022 року до складу додаткових витрат віднесення витрат «робочий проект на вогнезахисне обладнання металевих конструкцій».

11. щодо оренди побутового вагончика не у всіх періодах реконструкції.

З огляду на обмежені терміни проведення перевірки відповідач у вказаному вище запиті просив позивача надати відповідні документи та пояснення 26.04.2023 до 14:30 год.

При цьому, на копії запиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області №2 від 26.04.2023 р. міститься позначка про отримання примірника цього запиту уповноваженою особою підприємства 26.04.2023 р. об 11:00 год.

Одночасно із цим, слід зауважити, що 26.04.2023 р. останній день перевірки, яка проводилась фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області з урахуванням змісту наказів «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» (податковий номер 21548624)» №1948-п від 17.04.2023 р. та «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» №2118-п від 24.04.2023 р., а також з урахуванням змісту складеного відповідачем акта перевірки від 03.05.2023 р.

Так, податковий орган в акті від 26.04.2023 р. зазначив, що підприємством надано пояснення без документального підтвердження, частково надані документи на пояснення з деяких питань, а також в останній день перевірки о 16-23 год. (під кінець робочого часу підприємства, з графіком роботи якого ознайомлено перевіряючих) надано:

1. Акт прийому-передачі матеріалів (в монтаж) до договору підряду №07/2021 від 07.07.2021 р.;

2. обороти по рахунках 10, 13, 11, 15, 20, 20, 22 за червень 2021 грудень 2022 року помісячно;

3. розрахунки загальновиробничих витрат до акту КБ-2в;

4. паспорти на ліфти та ексалатори.

Слід зауважити, що Акт прийому-передачі матеріалів (в монтаж) до договору підряду №07/2021 від 07.07.2021 р. вже надавався позивачем на перевірку разом із Договорами, а складання ж розрахунків загальновиробничих витрат до акту КБ-2 не передбачено Договором генерального підряду з ТОВ «БК «Ольвія», про що відповідача було повідомлено письмово.

Факт надання пояснень та вищезазначених документів на вимогу контролюючого органу підтверджується, зокрема, змістом листа ТОВ «КУРЕНІ» за вих. №2 від 26.04.2023 р., який було вручено працівнику ГУ ДПС у Дніпропетровській області 26.04.2023 р. о 16:23 год.

В листі підприємства міститься запис про те, що у позивача не було достатньо часу для підготовки відповіді та зібрати витребувані документи, у зв`язку з чим фахівцям податкового органу запропоновано дослідити такі документи після завершення робочого дня ТОВ «КУРЕНІ».

Одночасно із цим, з матеріалів справи слідує, що стосовно витребуваних відповідачем у запиті №2 від 26.04.2023 р. пояснень та документів підприємством вже була частково надана відповідна документація.

Так, зокрема, стосовно вартості кожного окремого об`єкту, який знаходиться на початок здійснення реконструкції майнового комплексу (згідно переліку 3 до Договору від 25.06.2019 р.) та відображення їх вартості у бухгалтерському обліку на момент набуття права власності на дату початку та на теперішній час позивачем надавалися обороти рахунків 10 та 11 в розрізі субрахунків вих. №4 від 19.04.2023 р. та протоколи засідання постійно діючої комісії щодо надходження та списання необоротних активів, що підтверджується змістом листа ТОВ «КУРЕНІ» за вих. №2 від 24.04.2023 р.

Інвентарні описи щодо проведення інвентаризації ТОВ «КУРЕНІ» були надані відповідачу з урахуванням змісту додатків до листа підприємства вих. №2 від 21.04.2022 р.

Оборотно-сальдові відомості та журнали-ордери по рахунку 10, 11, 15, 20, 22, 28 помісячно було надано позивачем 26.04.2023 р. разом з листом за вих. №2.

Як зауважив позивач, до 26.04.2023 р. запити контролюючого органу не містили вимогу про надання оборотно-сальдових відомостей саме помісячно, та надавалися у розрізі субрахунків та/або по субконто, як було зазначено у попередніх запитах ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Стосовно демонтажу основних засобів та обладнання позивачем в листі вих. №2 від 26.04.2023 р. було повідомлено відповідача про те, що демонтаж здійснювався на підставі Проекту реконструкції генеральним підрядчиком ТОВ «БК «Ольвія», що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2), які надавалися для ознайомлення під час перевірки (лист підприємства за вих. №2 від 21.04.2023 р.).

Також позивачем надавалися до ГУ ДПС у Дніпропетровській області Протоколи засідання постійно діючої комісії щодо надходження та списання необоротних активів, накази щодо виведення з експлуатації об`єкта основних засобів, та Акти списання (лист ТОВ «КУРЕНІ» за вих. №2 від 24.04.2023 р.), на підставі цих документів відображено в бухгалтерському обліку операції з демонтажу.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що висновок контролюючого органу щодо ненадання ТОВ «КУРЕНІ» витребуваних пояснень та документів спростовується матеріалами справи.

Судом враховано те, що відповідач мав можливість дослідити відповідні питання також під час попередньої перевірки, яка проводилася фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області у період з 06.03.2023 р. по 14.03.2023 р. на підставі наказу «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» (податковий номер 21548624)» №284-п від 18.01.2023 р. та з урахуванням наказу «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КУРЕНІ» №1160-п від 09.03.2023 р., за підсумками якої за результатами якої відповідачем складено акт перевірки від 21.03.2023 р.

Отже, враховуючи терміни проведення фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області позапланової документальної виїзної перевірки, суд вважає, що контролюючий орган мав об`єктивну можливість дослідити усі надані позивачем документи.

При цьому, слід зауважити, що згідно із ч. 2 ст. 44.7. ПК України, у разі якщо під час проведення перевірки платника податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

Натомість, податковим органом було вручено підприємству запит №2 від 26.04.2023 р. щодо надання пояснень та їх документального підтвердження в останній день проведення перевірки й запропоновано надати відповідні пояснення з документації в стислий термін (зокрема, запит вручено позивачу 26.04.203 р. об 11:00 год., а пояснення з документами підприємство мало надати до 14-30 год. цього ж дня), про що позивач повідомив ГУ ДПС у Дніпропетровській області в листі за вих. №2 від 26.04.2023 р. (вручено відповідачу 26.04.2023 р. о 16:23 год.).

Стосовно доводів контролюючого органу в акті від 26.04.2023 р. про ненадання ТОВ «КУРЕНІ» у період проведення фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області перевірки (з 18.04.2023 р. по 26.04.2023 р.) певних документів слід зазначити таке.

За змістом акту позивачем не були надані документи щодо проведення інвентаризації основних засобів, ТМЦ станом на 31.12.2020 р., 31.12.2021 р., 31.12.2022 р., однак відповідні документи надавалися підприємством разом з листом від 21.04.2023 р.

Стосовно документів, щодо відображення в бухгалтерському обліку здійснення реконструкції будівлі (на якому бухгалтерському рахунку обліковувалась будівля до реконструкції та в момент реконструкції) позивач зазначив, що відображення в бухгалтерському обліку будівлі здійснювалось на рахунку 10, зміни здійснені під час реконструкції на рахунку 15, обороти рахунків надавалися під час перевірки, підтвердженням чого слугує перелік додатків, який міститься в листах ТОВ «КУРЕНІ» від 19.04.2023 р., 26.04.2023 р. та 10.03.2023 р.

Доводи відповідача щодо ненадання позивачем наказу про затвердження складу інвентаризаційної комісії на підприємстві на 2022 р. спростовується описом документів до листа підприємства від 21.04.2023 р.

Щодо не надання витребуваних контролюючим органом ліцензій, дозволів, сертифікатів, ТУ (ДСТУ) та калькуляції на товари власного виробництва позивач наголосив, що ТОВ «КУРЕНІ» не є виробником товарів, а відтак не мав об`єктивної можливості надати такі документи.

Документи щодо умов зберігання товарно-матеріальних цінностей, документального оформлення їх руху (оприбуткування, переміщення та відвантаження). Договори з актами приймання-передачі матеріалів та усіма додатками та додатковими угодами надавались під час перевірки, що підтверджується змістом додатків до листів ТОВ «КУРЕНІ» від 21.04.2023 р. та 26.04.2023 р.

Стосовно не надання підприємством журналів-ордерів загальних й розгорнутих за відповідні періоди по рахунках бухгалтерського обліку (у розрізі субрахунків) та/або по субконто (з найменуванням у кількісних та вартісних показників) 11, 12, 15, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 30, 33, 35, 36, 37, 50, 60, 61, 64, 66, 67, 68, 70, 71, 73, 74, 79, 90, 91, 92, 93, 94, 97, позивач зазначив, що під час проведення перевірки ним надавалися фахівцями контролюючого органу обороти рахунків 10,11,12,15, 201, 205, 209, 22, 311, 35, 36, 371, 373, 50, 631, 64, 66, 68, 70. 73, 79, 90, 92, 93.

Наведене підтверджується змістом листів ТОВ «КУРЕНІ» від 19.04.2023 р., від 26.04.2023 р. та від 10.03.2023 р.

При цьому, позивач зауважив, що господарські операції по рахунках 23-28, 30, 33, 35, 60, 61, 67, 71, 74, 91, 97 не здійснювалися.

У постанові від 08.11.2021 р. у справі №640/21601/19 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого в частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю В той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема, через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України. Отже, з`ясуванню під час перевірки правомірності застосування штрафних санкцій на підставі пункту 121.1 статті 121 ПК України підлягає те, чи дійсно позивач вживав усі залежні від нього заходи для забезпечення повної і об`єктивної перевірки, чи ухилявся від її проведення, а також перевірити та оцінити поведінку контролюючого органу (чи надав він реальну можливість платникові податків надати усі документи, чи у повній мірі забезпечив право на участь в її проведенні).

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування до ТОВ «КУРЕНІ» штрафу в розмірі 1020,00 грн. на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, абз. 2 п. 121.1 ст. 121, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про доцільність визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Дніпропетровській області за №6 від 11.05.2023 р., №6 від 11.05.2023 р., №6 від 22.05.2023 р.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).

Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «КУРЕНІ» є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 17 363, 37 грн.

Оскільки позовну заяву задоволено, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЕНІ» (, вул. Ламана, буд. 19, м.Дніпро, 49010) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ВП , вул. Сімферопольська, 17-А, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №6 від 11.05.2023 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №6 від 11.05.2023 р.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №6 від 22.05.2023 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ВП ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРЕНІ» () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 17 363 (сімнадцять тисяч триста шістдесят три) грн. 37 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.12.2023 р.

Суддя О.М. Неклеса