Справа № 380/15114/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/15144/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:

- Визнати протиправними дії відповідача військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 гривень за період з 12.08.2022 року по 11.09.2022 року включно.

- Визнати протиправними дії відповідача військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік внаслідок отримання поранення.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 збільшеної до 100000,00 гривень за період з 12.08.2022 року по 11.09.2022 року включно, з урахуванням виплачених сум.

- Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік внаслідок отримання поранення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог Постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивачу не в повному обсязі виплачувалась додаткова грошова винагорода, яка повинна була виплачуватись у розмірі до 100 000 грн., у зв`язку з отриманням поранення, лікуванням та перебуванням у відпустці за станом здоров`я, а також, виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2003 роки.

Згідно ухвали про відкриття провадження відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дати отримання ухвали про відкриття провадження. Копію вказаної ухвали доставлено відповідачу 13.07.2023 року, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 06.07.2023 року у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

Під час ведення бойових дій, позивач отримав множинне осколкове поранення правого стегна. Вказана інформація підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.08.2022 року №9/128/30, виданою військовою частиною НОМЕР_2 .

В період з 24.05.2022 по 31.05.2022 року проходив лікування у КНП «МКЛ 4» ДМР м.Дніпро (копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого №11042).

В період з 01.06.2022 по 02.06.2022 року проходив лікування у відділенні хірургії (ендокринної та абдомінальної патології) Волинської обласної клінічної лікарні (копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого №7761).

В період з 03.06.2022 по 30.06.2022 року проходив лікування у відділенні хірургії КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» (копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1612 додається).

За результатом всього періоду лікування, 30.06.2022 року госпітальною ВЛК при КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» було видано довідку ВЛК №82, в якій зазначено, що після проведеного медичного огляду прийнято рішення, на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ Сулик Т.В. потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Після прибуття з відпустки позивача було направлено на ВЛК до клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону, яка за результатом медичного огляду 03.08.2022 року видала довідку №3454, згідно якої прийнято рішення, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ Сулик Т.В. потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів. У вказаній відпустці позивач перебував в період з 12.08.2022 по 11.09.2022 року.

В подальшому позивач був направлений командуванням частини для проходження ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби. За результатом проведеного медичного огляду ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 27.04.2023 року було видане довідку ВЛК №2165.

У вказаній довідці було прийнято рішення: «Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 поранення класифікується як тяжке. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». На підставі статті 78Б, 76В, 13Г графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатним до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах установах, організаціях, навчальних закладах.

16.05.2023 року представник позивача звернувся із адвокатським запитом щодо здійснення нарахування та виплату Позивачу додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 у збільшеному розмірі до 100 000 гривень за період з 23.05.2022 року до 11.09.2022 року та виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2003 роки.

06.06.2023 року на адвокатський запит відповідач надав відповідь від 24.05.2023 №1484/18/1/1376, у якій підтвердив, що 23.05.2022 року ОСОБА_1 дійсно отримав поранення в районі н.п. Дронівка Донецької області та в подальшому перебував на лікуванні в період з 23.05.2022 року по 30.06.2022 року. Також, у відповіді було вказано, що в цей період виплата додаткової винагороди здійснювалась в розмірі до 100 000 грн. пропорційно часу безперервного лікування.

Також відповідач зазначив, що в період з 30.06.2022 по 30.07.2022 року позивач перебував у відпустці за станом здоров`я і за цей період Відповідач виплатив додаткову винагороду в розмірі до 100000 грн. пропорційно часу перебування у відпустці.

Разом з цим, відповідач вказує, що з 30.07.2022 по 19.10.2022 позивач на лікуванні не перебував, у зв`язку з чим йому за даний період було нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 30000 грн.

Щодо виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 та 2023 роки відповідач зазначив, що грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік ОСОБА_1 нарахована та виплачена, та підтвердив, що матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань у 2022 році не виплачувалась.

До своєї відповіді відповідач надав витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_2 , що стосуються часу перебування Позивача на лікуванні та у відпустках за станом здоров`я після тяжкого поранення, а також, розрахунково-платіжну відомість ОСОБА_1 на виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з лютого 2022 року по квітень 2023 року.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправними спірні дії відповідача, як наслідок просить зобов`язати вчинити певні дії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди збільшену до 100000 грн за період з 12.08.2022 по 11.09.2022 включно, з урахування виплачених сум, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє по теперішній час.

Закон України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон 2011-ХІІ), визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни до вказаної вище постанови КМУ №168, згідно яких до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Отже, виходячи зі змісту наведених постанов Уряду додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, 25.03.2022 Міністром оборони України було прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня Телеграмою № 248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Судом встановлено та не заперечується учасниками, що ОСОБА_1 23.05.2022 року під час несення служби на бойовій позиції в районі н.п. Дронівка Донецької області в результаті обстрілу, під час ведення бойових дій, отримав множинне осколкове поранення правого стегна. Вказана інформація підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.08.2022 року №9/128/30, виданою військовою частиною НОМЕР_2 .

В період з 24.05.2022 по 31.05.2022 року проходив лікування у КНП «МКЛ 4» ДМР м.Дніпро (копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого №11042).

В період з 01.06.2022 по 02.06.2022 року проходив лікування у відділенні хірургії (ендокринної та абдомінальної патології) Волинської обласної клінічної лікарні (копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого №7761).

В період з 03.06.2022 по 30.06.2022 року проходив лікування у відділенні хірургії КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» (копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1612 додається).

За результатом всього періоду лікування, 30.06.2022 року госпітальною ВЛК при КП «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» було видано довідку ВЛК №82, в якій зазначено, що після проведеного медичного огляду прийнято рішення, на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ Сулик Т.В. потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Після прибуття з відпустки позивача було направлено на ВЛК до клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону, яка за результатом медичного огляду 03.08.2022 року видала довідку №3454, згідно якої прийнято рішення, що на підставі статті 81, графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ Сулик Т.В. потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.08.2022 №230 ввважати такими що вибули у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою: солдата ОСОБА_1 , водія відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_1 на 30 днів з 12 серпня по 11 вересня 2022 року. Підстава: рапорт ОСОБА_1 , (№18/271 від 12.08.2022).

У вказаній відпустці позивач перебував в період з 12.08.2022 по 11.09.2022 року.

Отже, враховуючи наведені вище положення нормативно-правових актів та фактичні обставини справи, слід прийти до висновку, що позивач має право на нарахування і виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць, як такий, що отримав поранення 23.05.2022, пов`язане із захистом Батьківщини та перебував у відпустці для лікування після цього ж тяжкого поранення.

Однак, відсутність нарахування та виплати збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди за вищевказаний період в повному обсязі підтверджується розрахунково-платіжною відомістю на виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди солдату ОСОБА_1 виданою військовою частиною НОМЕР_2 з якої вбачається, що позивачу за період з серпня по вересень 2022 року була нарахована та виплачена наступна додаткова винагорода:

2) серпень 2022 року нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень.

3) вересень 2022 року нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень.

Отже, беручи до уваги встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо неналежного нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, за весь час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у період дії воєнного стану.

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про невиплату грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, суд зазначає наступне.

Умови та порядок виплати грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань регулюється наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та наказом Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік».

У відповідності до пункту 9 розділу XXIV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Наказом Міністерства оборони України від 31.01.2022 № 30 «Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік» передбачено виключні підстави виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а саме: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (сумарно більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів, які пов`язані з захистом Батьківщини; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтерновані в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Як вбачається з матеріалів справи, до військової частини НОМЕР_2 рапорт позивача протягом періоду проходження військової служби у 2022 році з зазначеною підставою не надходив, у зв`язку з чим підстава для виплати зазначеного виду допомоги була відсутня.

Отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

В И Р ІШ И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за період із 12.08.2022 по 11.09.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень за період із 12.08.2022 по 11.09.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 26.12.2023 року.

Суддя Гавдик З.В.