Справа № 120/1122/22-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

26 грудня 2023 р. Справа № 120/1122/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова

до ОСОБА_1

про стягнення коштів в рахунок витрат пов`язаних за утримання у вищому навчальному закладі в сумі 653597,39 гривень

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова (далі- позивач) до ОСОБА_1 (далі- відповідач) в якому просить суд:

-стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок витрат пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 653597,39 грн.

Ухвалою від 22.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Копія ухвали суду від 22.02.2022 направлялась відповідачу на його адресу, згідно наданих відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Вінницькій області (вул. С. Зулінського (Тарнагородського), 12, кв. 6, м. Вінниця), яка отримана ОСОБА_1 15.04.2022, що підтверджується матеріалами справи. Відзив на позов не надходив.

Ухвалою від 24.03.2022 провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 19.10.2023 провадження у справі поновлено.

Копія ухвали суду від 19.10.2023 направлялась відповідачу на адресу ( АДРЕСА_1 ) та на адресу фактичного місця проживання ( АДРЕСА_2 ), однак до суду повернулись не вручені конверти зі вмістом поштового відправлення з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин, відповідно до норм п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України ухвала суду від 19.10.2023 вважається врученою відповідачу у передбачений процесуальним законодавством спосіб.

З огляду на викладене, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх інтересів. Втім, у строк, визначений положеннями КАС України, відзиву на адресу суду або клопотання про продовження строку на його подання від відповідача не надходило.

У зв`язку з цим, суд доходить висновку про можливість розгляду справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги КАС України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Так, 23.08.2017 року, відповідно до наказу начальника військового інституту (про особовому складу) №17дск від 21.07.2017 старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу Житомирського військового інституту ім. С.П Корольова.

Наказом начальника військового інституту № 230 (по стройовій частині) від 23.08.2017 року старшого солдата ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу військового інституту та зарахований на всі види забезпечення з 23.08.2017 року, а на продовольче забезпечення по курсантській нормі з 24.08.2017 року.

23.08.2017 року між Міністерством оборони України в особі начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова та старшим солдатом ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах Украйни курсантами вищого військового навчального закладу, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 добровільно взяв на себе обов`язок проходити військову службу (навчання) у Житомирському військовому інституті ім. С.П. Корольова протягом строку Контракту, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів і начальників, свої службові обов`язки, після закінчення навчання продовжувати проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу протягом строку не менше п`яти років після закінчення навчання. У разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, недисциплінованості чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі.

Засіданням факультету охорони державної таємниці та інформаційного протиборства Житомирського військового інституту від 22.11.2021 року, яке було проведено з метою розгляду питання щодо відрахування з числа курсантів Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова старшого солдата ОСОБА_1 за недисциплінованість, у зв`язку з систематичним порушенням військової дисципліни. За результатами засідання вченої ради факультету було прийнято рішення про винесення на розгляд вченої ради інституту питання на предмет відрахування курсанта 271 навчальної групи старшого солдата ОСОБА_1 за недисциплінованість.

23.11.2021 року начальником 27-го навчального курсу майором ОСОБА_2 , по команді, на ім`я начальника військового інституту було направлено рапорт з клопотанням про відрахування курсанта 271 навчальної групи старшого солдата ОСОБА_1 за недисциплінованість (систематичне порушення військової дисципліни).

Засіданням вченої ради Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова від 26.11.2021 року було розглянуто питання щодо відрахування курсанта 271 навчальної групи старшого солдата ОСОБА_1 , та у зв`язку з тим, що останній є систематичним порушником військової дисципліни, має 8 не знятих дисциплінарних стягнень за незадовільне складання екзаменаційної сесії, за низьку виконавчу дисципліну, порушення Статуту внутрішньої служби, вченою радою Житомирського військового інституту прийнято рішення про рекомендацію начальнику військового інституту відрахувати з військового інституту курсанта 271 навчальної групи старшого солдата ОСОБА_1 за недисциплінованість.

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 21.12.2021 № 958 надано дозвіл на відрахування з числа курсантів п`ятого курсу навчання Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова ОСОБА_1 за недисциплінованість.

Наказом начальника Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова №24дск (по особовому складу) від 24.12.2021 року старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 відраховано з числа курсантів через недисциплінованість та звільнено з військової служби у запас у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, внаслідок чого розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу.

Наказом начальника військового інституту № 327 від 24.12.2021 старшого солдата ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу інституту та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Вінницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Миколаєва.

Таким чином, внаслідок умисного, систематичного порушення військової дисципліни старшим солдатом ОСОБА_1 було порушено вимоги та умови контракту про проходження військової служби (навчання) у Житомирському військовому інституті імені С.П.Корольова, як наслідок останнього було відраховано з військового інституту та звільнено з військової служби у запас за систематичне невиконання умов контракту.

Відповідно до довідки-розрахунку від 24.12.2022 про відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі курсанта ОСОБА_1 , у зв`язку з відрахуванням згідно Постанови КМУ від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та розірванням контракту про проходження військової служби (навчання) між старшим солдатом ОСОБА_1 та Міністерством Оборони України, державі завдано збитків у вигляді витрат пов`язаних з утриманням відповідача у вищому військовому навчальному закладі: по грошовому забезпеченню у сумі - 550 308 грн. 01 коп., по продовольчому забезпеченню у сумі - 52 358 грн. 89 коп., по забезпеченню комунальними послугами та енергоносіями на суму - 50 930 грн. 39 коп., а всього на загальну суму 653 597 грн. 39 коп.

24.12.2021 року начальником Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова в присутності посадових осіб військового інституту з старшим солдатом ОСОБА_1 проведено бесіду де йому було надано роз`яснення щодо порядку відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», у зв`язку з відрахуванням за пунктом 3.4. Наказу Міністра Оборони від 24.12.1997 № 490 (за недисциплінованість), доведено суму витрачених коштів за навчання, яка складає - 653597(шістсот п`ятдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто сім) грн. 39 коп.

В ході проведення бесіди з начальником військового інституту старший солдат ОСОБА_1 поставив свій підпис на аркуші бесіді про ознайомлення з розрахованою сумою та власноручно зробив запис: «З розрахунком ознайомлений, зобов`язуюсь відшкодовувати кошти в добровільному порядку в розмірі 1000 грн.». Того ж дня, на передодні відрахування, старшому солдату ОСОБА_1 було надано копію розрахунку відшкодування витрат пов`язаного з його утриманням у Житомирському військовому інституті імені С.П.Корольова.

В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку кошти не сплатив, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням в Житомирському військовому інституті імені С.П.Корольова у розмірі 653597 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, та обставинам справи, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Що стосується норм процесуального права, то Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані правовими нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон України №2232-XII).

За приписами вказаного Закону, зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 3 частини 2 статті 23 цього Закону.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України №2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 1 Порядку "Про відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування, які провадяться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби.

Згідно з пункту 2.1.4. Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Відповідно до пункту 2.1.6. Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

З матеріалів справи слідує, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі. Витрати пов`язані з грошовим забезпеченням у сумі - 550 308 грн. 01 коп., по продовольчому забезпеченню у сумі - 52 358 грн. 89 коп., по забезпеченню комунальними послугами та енергоносіями на суму - 50 930 грн. 39 коп., а всього на загальну суму 653 597 грн. 39 коп, що підтверджується розрахунком відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку №964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Проте, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодував.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі та не подав належних і переконливих доказів неправильного розрахунку заявленої позивачем до стягнення суми.

У справі "Chitos проти Греції" (рішення від 04 червня 2015 року, заява № 51637/12) ЄСПЛ зазначав: заявник не може правомірно стверджувати, що не знав принципу і обсягу зобов`язання, яке він взяв на себе, обравши кар`єру офіцера і військового лікаря. Однією з головних переваг вступу до армії було безкоштовне навчання. Дійсно, збройні сили беруть на себе вартість усього навчання такої особи, сплачують їй платню і надають соціальне забезпечення як кадровому офіцеру. Натомість від офіцера після отримання диплома вимагається взяти на себе зобов`язання служити у відповідному званні певну кількість років.

ЄСПЛ уважає, що накладене на кадрових офіцерів зобов`язання після завершення навчання нести службу протягом певного строку є невід`ємним від покладеного на них завдання. Обчислення строку дії контрактів офіцерів, які отримали освіту коштом армії, і умови розірвання таких контрактів належать до розсуду держави.

Вимога держави повернути кошти, витрачені на навчання офіцерів і військових медиків, а також на їх забезпечення відповідно до потреб, виправдовують заборону розривати контракт протягом певного строку і встановлення відшкодування витрат, яких зазнала держава протягом років навчання. Зобов`язання військових лікарів, які бажають піти у відставку до завершення контракту, сплатити державі певну суму на відшкодування витрат, понесених на їх навчання, цілком виправдовується перевагами, яких не мають цивільні студенти у сфері медицини, зокрема забезпеченим працевлаштуванням, отриманням платні тощо. Сам принцип відкупу років, які залишається відслужити, не становить порушення принципу пропорційності.

У справі "Lazaridis проти Греції" (рішення від 12 січня 2016 року, заява № 61838/14) заявник (лікар, підполковник армії) подав клопотання про його дострокове відрахування з армії. Генеральний штаб армії зобов`язав заявника виплатити державі відшкодування у сумі 121 321,72 Євро як компенсацію за дострокове звільнення. Заявник оскаржив таке рішення до суду. Суд відхилив його скаргу, у зв`язку із тим, що заявник, отримавши відповідну освіту, зобов`язався відслужити в армії дев`ятнадцять років і вісімнадцять днів, але він прослужив лише чотирнадцять років, два місяці та шість днів. Заявник оскаржив це рішення національного суду.

ЄСПЛ дійшов висновку, що зобов`язання військових лікарів, які бажали залишити армію до закінчення строку виконання обов`язку, відшкодувати державі витрати, понесені на їх навчання, було цілком виправданим з огляду на привілеї, якими вони користувалися порівняно із цивільними студентами-медиками. Особа, яка вступає на навчання до Військової академії, усвідомлює, що аналогом безкоштовної освіти, винагороди та соціальних переваг, якими користується така особа в силу свого військового статусу, є зобов`язання служити в рядах армії протягом визначеного періоду після закінчення навчання.

Обов`язок офіцерів армії нести службу протягом визначеного періоду після завершення їх підготовки відповідає встановленій меті, а тривалість цього періоду визначається на розсуд держав. Саме за допомогою військових установ особи отримують загальну медичну освіту, відповідну спеціалізацію, а також мають можливість займатися приватною медициною в неробочий час. Таким чином, сам принцип викупу решти років служби не порушує принцип пропорційності.

У справі "Yanask проти Туреччини" (рішення від 06 січня 1993 року заява № 14524/89) щодо права на освіту ЄСПЛ зазначив, що гарантування права на освіту не виключає застосування дисциплінарних стягнень; встановлені обмеження у справі заявника щодо права на освіту у військовому інституті не обмежують його право на освіту у цивільних навчальних закладах.

Щодо захисту права власності у рішенні ЄСПЛ вказано, що у заявника виник борг перед державою щодо відшкодування плати за навчання, харчування, проживання у разі невиконання обов`язку стосовно проходження військової служби в армії у встановлений законодавством період. Комісія вважає, що обов`язок здійснити такі відшкодування після відрахування з навчального закладу не порушує права заявника відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції.

Отже, курсанти, які навчаються в вищих навчальних закладах, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 653597, 39 грн.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено, а відповідачем в порушення вимог статті 77 КАС України не спростовано наявність правових підстав для примусового стягнення з останнього заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи викладене, судові витрати позивача - суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору відшкодуванню або примусовому стягненню із відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова грошові кошти за витрати, пов`язані з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 653 597, 39 грн. (шістсот п`ятдесят три тисячі п`ятсот дев`яносто сім гривень тридцять дев`ять копійок), які перерахувати р/р НОМЕР_2 , МФО 820172, код 08183359 в ГУДКУ у м. Київ.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова (проспект Миру, 22, м. Житомир, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя:

Секретар