Справа № 200/5202/23
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року Справа№200/5202/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 , з вимогами:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.06.2023 по 14.07.2023, одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 6 календарних років, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за 45 невикористаних днів основної щорічної відпустки за 2022 2023 роки, грошової компенсації за 56 невикористаних днів додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.06.2023 по 14.07.2023, одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 6 календарних років, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за 45 невикористаних днів основної щорічної відпустки за 2022 2023 роки, грошової компенсації за 56 невикористаних днів додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 з 11.06.2020 по 14.07.2023.

14.07.2023 року позивача відповідно до наказу №167 було звільнено з військової служби за станом здоров`я.

При звільненні з військової служби позивачу було виплачено:

- одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 6 календарних років;

- грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, виходячи з місячного грошового забезпечення;

- грошову компенсацію за 45 невикористаних днів основної щорічної відпустки за 2022 2023 роки;

- грошову компенсацію за 56 невикористаних днів додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 2023 роки;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, виходячи з місячного грошового забезпечення.

Проте, позивачу стало відомо, що в період з 01.06.2023 по 14.07.2023 грошове забезпечення відповідачем виплачувалось у заниженому розмірі, а саме: при встановленні посадового окладу та окладу за військовим званням було застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018.

При цьому позивач вважає, що при встановленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 01.06.2023 по 14.07.2023 відповідачем мав бути застосований прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений законом станом на 01.01.2023.

З зазначених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (письмового провадження).

Відповідач 24.10.2023 надав письмовий відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що скасування судом пункту 6 постанови №103 не відновлює раніше діючий порядок, оскільки чинне законодавство України не передбачає жодних випадків порядку відновлення правових норм які в установленому порядку втратили чинність, тому відповідач діяв правомірно, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом станом на 01.01.2018.

Також вказано, що Кабінетом Міністрів України внесено зміни щодо визначення посадових окладів військовослужбовців, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України «Про скасування підпункту 1 пункту змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704» від 12.05.2023 № 481. Зокрема скасовано, на виконання рішення Верховною Суду, підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядовою та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт. Пунктом 2 вищезазначеної постанови внесено зміни до пункту 4 Постанови №704, а саме абзац перший викладено у наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1, 12, 13 та 14.

З зазначених причин просить відмовити у позовних вимогах.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встанови наступне.

Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_4 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11.06.2020 № 115 позивача зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення ВВЧ А1275 із тарифним розрядом №9 з посадовим окладом 3170 грн на місяць, шпк «сержант».

16.04.2022 ОСОБА_1 було призначено на посаду головного сержанта-командира кулеметного відділення взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_2 . Встановлено тарифний розряд №10 з посадовим окладом в розмірі 3260 гривень на місяць, ВОС- 101975М/182, шпк старший сержант.

14.07.2023 наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №167 старшого сержанта ОСОБА_1 було звільнено з військової частини НОМЕР_2 у відставку. Даним наказом визначено:

- виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, передбачену наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260. Календарна вислуга років у Збройних Силах України станом на 14 липня 2023 року становить - 06 років 05 місяців.;

- відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 101 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей виплатити грошову компенсацію за 45 (сорок п`ять) діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 рік.;

- виплатити грошову компенсацію за 56 (п`ятдесят шість) невикористаних діб додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про відпустки» та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та на підставі зразкового рішення Верховного Суду від 21 серпня 2019 року по справі №3620/4218/18. Статус учасника бойових дій отримав 07 квітня 2016 року, посвідчення серія НОМЕР_5 .;

- виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у сумі 28616,30 грн.;

- виплатити 23113,26 грн за невидане у користування майно на підставі довідки-розрахунку вартості майна речової служби військової частини НОМЕР_2 (вх.№7 від 13.07.2023 року).;

- виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 28616,30 грн.

При цьому, при звільненні з військової служби позивачу було виплачено грошову компенсацію, виходячи з місячного грошового забезпечення, що не заперечується відповідачем у відзиві. У відзиві також зазначено, що 27.05.2022 ОСОБА_1 було присвоєно чергове військове звання «старший сержант». Відповідач вказує, що на момент звільнення позивача з військової служби розмір його окладу за військовим званням становив 810 грн (1762*0,46).

З наданої довідки про нарахування та виплати грошового забезпечення та інших виплат при звільнені військовослужбовця, старшого сержанта ОСОБА_1 вбачається, що при звільненні військовослужбовцю, ОСОБА_1 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 14 липня 2023 року №167 було здійснено наступні виплати:

- оклад за військовим званням за період з 01 липня 2023 року по 14 липня 2023 року з розрахунку 810 грн. на місяць у сумі 365 грн. 81 коп. (810/31*14 = 365,81);

- посадовий оклад за період з 01 липня 2023 року по 14 липня 2023 року з розрахунку 3260 грн. на місяць у сумі 1472 грн. 26 коп. (3260/31*14 = 1472 грн. 26 коп.);

-надбавку за вислуги років за період з 01 липня 2023 року по 14 липня 2023 року з розрахунку 30% на місяць у сумі 551 грн. 42 коп. (365,81+1472,26)*30% = 551,42);

-надбавку за особливості проходження служби за період з 01 липня 2023 року по 14 липня 2023 року з розрахунку 87,8 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років на місяць у сумі 2097 грн. 97 коп. (365,81+1472,26+551,42)*87,8% = 2097,97);

- щомісячну премію за період з 01 липня 2023 року по 14 липня 2023 року у розмірі 573% посадового окладу на місяць у сумі 8436 грн. 05 коп. (1472,26*573% = 8436,05);

- одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за шість календарних років вислуги у Збройних Силах України у сумі 85848 грн. 90 коп. (28616,30*300% = 85848,90);

- грошову компенсацію за 45 (сорок п`ять) діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 роки у сумі 41539 грн. 79 коп. (28616,30/31*45 =41539,79);

- грошову компенсацію за 56 (п`ятдесят шість) діб невикористаної додаткової відпустки у сумі 51693 грн. 96 коп. (28616,30/31*56 = 51693,96);

- грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у сумі 28616 грн. 30 коп.;

- матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 28616 грн. 30 коп.

Всього було нараховано виплат на суму 249238 грн. 76 коп. та утримано військового збору 1,5% у сумі 3738 грн. 58 коп. Всього виплачено на картковий рахунок ПриватБанку військовослужбовця 245 500 грн. 18 коп.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо проведення розрахунку розміру грошового забезпечення без урахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).

Відповідно до частин другої - четвертої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі - Постанова № 704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.

Згідно з пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України № 704 (у первинній редакції від 30.08.2017 року), ця постанова набирає чинності 01 січня 2018 року.

Пунктом 4 Постанови № 704 було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також, додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином, Кабінетом Міністрів України було запроваджено дві розрахункові величини обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103), яка набрала чинності 24.02.2018 року.

Пунктом 6 Постанови № 103 були внесені зміни до ряду постанов Кабінету Міністрів України, в тому числі до Постанови № 704 були внесені чергові зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено на 01.03.2018 р.

Крім цьому, пунктом 6 Постанови № 103 внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, який викладено в наступній редакції:

Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

При цьому, суд зауважує, що зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704 не вносилися.

Отже, згідно із пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції Постанови № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, для складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за відповідною посадою, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, тоді як згідно з примітками до вказаних додатків розрахунковою величиною визначено відсотковий показник від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Водночас, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Відтак, зміни до пункту 4 Постанови №704, внесені пунктом 6 Постанови № 103, з 29.01.2020 року не підлягають застосуванню.

За таких обставин, з 29.01.2020 року відновлена юридична дія пункту 4 постанови КМУ № 704 у первісній редакції, що передбачає визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Тобто, з 29.01.2020 року відновлена дія пункту 4 постанови КМУ № 704 у редакції, яка запроваджувала у якості однієї із величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.

Разом з тим, визнання Шостим апеляційним адміністративним судом протиправним та скасування пункту 6 Постанови № 103 не впливає на застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

01.01.2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 року № 1774-VIII, пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Суд звертає увагу, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ та пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою №103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, перевагу належить віддати положенням закону, як акту права вищої юридичної сили.

Оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, суд приходить до висновку, що обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу не проводиться із використанням величини мінімальної заробітної плати.

Таким чином, відповідно до пункту 4 Постанови № 704, починаючи з 29.01.2020 року, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня календарного року.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб:

- станом на 01 січня 2018 року встановлений в розмірі 1762,00 грн. (стаття 7 Закону України від 07.12.2017 р. № 2246-VIII Про Державний бюджет України на 2018 рік);

- станом на 01 січня 2020 року встановлений в розмірі 2102,00 грн. (стаття 7 Закону України від 14.11.2019 р. № 294-IX Про Державний бюджет України на 2020 рік);

- станом на 01 січня 2021 року встановлений в розмірі 2270,00 грн. (стаття 7 Закону України від 15.12.2020 р. № 1082-IX Про Державний бюджет України на 2021 рік);

- станом на 01 січня 2022 року встановлений в розмірі 2481,00 грн. (стаття 7 Закону України від 02.12.2021 р. № 1928-IX Про Державний бюджет України на 2022 рік) ;

- станом на 01 січня 2023 року встановлений в розмірі 2684,00 грн. (стаття 7 Закону України від 03.11.2022 р. № 2710-IX Про Державний бюджет України на 2023 рік).

Отже, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом № 2246-VIII на 01.01.2018 року є меншим, ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений, зокрема Законом № 2710-IX на 01.01.2023 року.

За таких обставин, суд зазначає, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законами № 294-IX, № 1082-IX, № 1928-IX, № 2710-IX у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок грошового забезпечення з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Відповідного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 року у справі № 440/6017/21 (адміністративне провадження № К/9901/43174/21).

З огляду на викладене, право позивача на обрахунок грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення, із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року (у спірному випадку станом 01.01.2023 року), з 29.01.2020 року є беззаперечним, оскільки обумовлене підвищенням прожиткового мінімуму та, відповідно, збільшенням розміру грошового забезпечення на підставі пункту 4 постанови КМУ №704.

Тому, доводи відповідача про те, що не відбулось збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а відтак про відсутність підстав для проведення перерахунку грошового забезпечення, безпідставні та не враховуються судом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин суд дійшов до висновку про те, що відповідач, здійснивши розрахунок грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року без урахування вимог статей 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови № 704, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на постанову Кабінету Міністрів України від 17.05.2023 № 481, то суд вказує таке.

Так, 17.05.2023 на веб-сторінці "Урядовий портал" (Єдиний веб-портал органів виконавчої влади України) розміщено повідомлення про прийняття Кабінетом Міністрів України постанови "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704" від 12.05.2023 за № 481 (далі Постанова № 481, постанова Уряду України № 481).

Даною постановою Уряду України вирішено:

1. Скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662).

2. Внести зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), виклавши абзац перший в такій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

3. Установити, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів.

Щодо можливості застосування до спірних правовідносин норм Постанови № 481, то суд зазначає таке.

По перше, як слідує із офіційного веб-порталу Верховної Ради України коментована Постанова № 481 набрала чинності 20.05.2023 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/card/481-2023-%D0%BF).

По друге, жодним із положень Постанови № 481 не надано зворотної дії в часі застосування її приписів, зокрема й у період з 29.01.2020 дня ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови у справі №826/6453/18, якою залишено в силі рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103, яким внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

За загальними правилами застосування норм права в часі, відповідний нормативно-правовий акт врегульовує правовідносини із дати набрання ним чинності (в залежності від обставин опублікування тощо), із дати значно пізніше від дати прийняття і набрання чинності, вказівку про що містить такий акт, або із дати, яка в календарному застосуванні передує даті прийняття акту, відомості у зв`язку із чим повинні зазначатися в останньому.

Так, згідно частини першої статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" № 794-VІІ від 27.02.2014 постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

По третє, Кабінетом Міністрів України в постанові № 481 не розкрито зміст, яким чином врегульовувати спірні правовідносини щодо врахування сталої величини (1762 гривень) для розрахунку розмірів посадового окладу і окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, за період з 29.01.2020 (дня ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови у справі № 826/6453/18) до 12.05.2023 (дня прийняття Постанови № 481).

По четверте, незважаючи на прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови № 481 Верховний Суд не змінив (не відступив) від своїх попередніх висновків щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах.

Для суду першої інстанції положення частини п`ятої статті 242 КАС України є імперативними нормами процесуального закону.

Отже, зважаючи на відсутність в Постанові № 481 приписів про її застосування з іншої дати, ніж дати набрання чинності, то в суду, станом на час вирішення цього спору, нема підстав для висновку, відмінного від вищевикладеного, згідно усталеної практики Верховного Суду.

Отже, застосовуючи наведені вище висновки та підходи Верховного Суду при розгляді цієї адміністративної справи, з огляду на вимоги частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини п`ятої статті 242 КАС України, суд визнає, що відповідач протиправно обчислив та виплатив позивачу грошове забезпечення з 01.06.2023 по 14.07.2023, одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 6 календарних років, грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, грошову компенсацію за 45 невикористаних днів основної щорічної відпустки за 2022 2023 роки, грошову компенсацію за 56 невикористаних днів додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 2023 роки, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 13 ч. 1 статті 5 Закону України Про судовий збір позивач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, як учасник бойових дій.

На підставі положень Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.06.2023 по 14.07.2023, одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 6 календарних років, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за 45 невикористаних днів основної щорічної відпустки за 2022 2023 роки, грошової компенсації за 56 невикористаних днів додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.06.2023 по 14.07.2023, одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 6 календарних років, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік, грошової компенсації за 45 невикористаних днів основної щорічної відпустки за 2022 2023 роки, грошової компенсації за 56 невикористаних днів додаткової щорічної відпустки, як учаснику бойових дій за 2020 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Повне судове рішення складено 27.12.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька