Справа № 460/22151/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2023 року м. Рівне №460/22151/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки та рішення.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» (далі позивач) до Рівненської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2023/000048 від 07.06.2023 та Рішення про коригування митної вартості №UA204060/2023/000019/2 від 07.06.2023.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що декларантом разом з МД подані до митного органу усі належні документи, які підтверджують митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом сформовані Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Позивач вказує, що такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки до митного оформлення декларант надав усі без винятку належні документи щодо заявленої ціни товарів. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що подані декларантом документи містили розбіжності, що слугувало безумовною підставою для витребування додаткових документів, які надані у повному обсязі не були. Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Тому, відповідач вказує, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 12.10.2023 клопотання Рівненської митниці про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання залишене без задоволення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між ТОВ «САРНИ ТРАК СЕВРІС» (Покупець) та NINGBO JIANGDONG TIANYE RIGGING CO.,LTD. (далі - Ningbo) (Продавець) укладено Контракт №24/11/2022 від 24.11.2022 (далі Контракт), згідно з пунктом 1.1 якого Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим контрактом, поставляти та передавати у власність Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар.

Пункт 1.2 Контракту: найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість і ціни товару встановлюються в комерційних інвойсах на поставку товару, комерційні інвойси на поставку товару є невід`ємною частиною цього контракту. Країна виготовлення продукції Китай.

Пункт 2.1 Контракту: загальна вартість товару, який підлягає поставці за цим контрактом, міститься в комерційних інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

Пункт 2.3. Контракту: ціна за партію і одиницю товару міститься в комерційних інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

Пункт 2.4 Контракту, ціни товару визначаються сторонами на умовах поставки FOB. Ціни товару включають в себе: вартість товару, вартість упаковки та його маркування, вартість оформлення супровідних документів на товар, вартість експортного митного оформлення товару та вартість завантаження товару на перевізні засоби в порту завантаження.

Пункт 3.1 Контракту: продавець здійснює поставку товару на умовах поставки FOB Китай морем, включаючи упаковку, порт відвантаження Нінгбо, Китай.

Пункт 4.1 Контракту: покупець здійснює передоплату у розмірі зазначеному в інвойсі, заздалегідь перед завантаженням.

Відповідно до рахунку-проформи Ningbo №TY22188 від 02.11.2022 за товари вказані у рахунку на умовах поставки FOB, Ningbo та при умовах оплати: 30% передоплати і 70% перед доставкою, покупцеві ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» належить сплатити 25266,67 доларів США.

24 листопада 2022 року Ningbo скерувало ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» комерційний рахунок-фактуру №TY22188 на поставку товарів у кількості 5361 шт. на суму 25266,67 доларів США на умовах поставки FOB, Нінгбо.

07 грудня 2022 року ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» подано до АТ КБ «Приватбанк» заяву №RIDSM1273FEN2 про купівлю іноземної валюти 7618,30 доларів США з метою виконання зобов`язань по оплаті товару за Контрактом, та в цей же день відповідну суму коштів сплачено Ningbo згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті №30.

Згідно з пакувальним листом №TY22l88 від 28.02.2023 постачальником Ningbo сформовано вантаж для відправлення ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» у кількості 5361 шт. на 21 палеті вагою нетто 11421 кг і вагою брутто 11845 кг.

20 лютого 2023 року ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» подано до АТ КБ «Приватбанк» заяву №RIDSN2203P5LV про купівлю іноземної валюти 17776,03 доларів США з метою виконання зобов`язань по оплаті товару за Контрактом.

21 лютого 2023 року суму коштів сплачено Ningbo згідно з платіжною інструкцією в іноземній валюті №37.

31 березня 2023 року продавцем подано до митних органів Китаю експортну митну декларацію №19028272 на поставку на користь ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» товарів на 21 палеті у контейнері EMCUl615434 вагою нетто 11421 кг і вагою брутто 11845 кг на умовах поставки FOB на судні OOCL GERMANY з доставкою до Варшави, Польща.

07 квітня 2023 року згідно з коносаментом EGLV93A вантаж на 21 палеті у контейнері EMCUl615434 вагою брутто 11845 кг від Ningbo завантажено в порту Нігбо, Китай на судно OOCL GERMANY для відправки у порт Гданськ, Польща і поставки вантажоотримувачу ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» у Варшаву, Польща.

14 квітня 2023 року видано сертифікат походження Китайської народної республіки на вантаж товарів, які експортувалися Ningbo на користь ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» згідно з інвойсом №TY22l88 від 28.02.2023 по маршруту Нінгбо, Китай до Гданськ, Польща морем, а далі вантажівкою до України.

24 квітня 2023 року ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» уклало договір №2404-23-2 про транспортно-експедиторське обслуговування з ТОВ «Транслогістик-ЮА», згідно з умовами якого доручило останньому організувати перевезення вантажів та надати транспортно-експедиторські послуги.

25 травня 2023 року згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною №7003 у м. Прушкув (місто - частина Варшавської агломерації) вантаж у кількості 21 палети від Ningbo на користь ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» прийнято для перевезення перевізником до м. Сарни.

25 травня 2023 року ТОВ «Транслогістик-ЮА» виставлено рахунок-фактуру №4486605 на перевезення контейнера EMCUl615434, згідно з яким: - вартість морського перевезення консолідованого вантажу за межами України становить 33731,75 грн; - вартість автоперевезення за межами державного кордону України становить 16039,88 грн.

25 травня 2023 року ТОВ «Транслогістик-ЮА» сформовано довідку про вартість перевезення морським транспортом та довідку про транспортні витрати, у яких вказало, що вартість морського перевезення визначалася з врахуванням ваги товарів, оскільки у контейнері EMCUl615434 перевозився консолідований (збірний) вантаж, а страхування вантажу не здійснювалося.

02 червня 2023 року декларантом подана митному органу МД 23UA77U5 на митне оформлення товарів, згідно з якою загальна фактурна вартість товарів становила 25266,67 доларів США (923966,75 грн).

До МД 23UA77U5 додано документи:

пакувальний лист TY22188 від 28.02.2023,

рахунок-проформа TY22188 від 24.11.2022,

рахунок-фактура TY22188 від 24.11.2022,

коносамент EGLV93A від 07.04.2023,

автотранспортна накладна 7003 від 25.05.2023,

сертифікат про походження товару C30015 від 14.04.2023,

заява на купівлю валюти RIDSM від 07.12.2022,

заява на купівлю валюти RIDSN від 20.02.2023,

платіжна інструкція в іноземній валюті №30 від 07.12.2022,

платіжна інструкція в іноземній валюті №37 від 21.02.2023,

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4486605 від 25.05.2023,

прайс-лист TY22188 від 02.11.2022,

контракт №24/11/2022 від 24.11.2022,

договір про надання послуг митного брокера №449/2022 від 22.09.2022,

договір (контракт) про перевезення №0109 від 01.09.2022,

договір (контракт) про перевезення №2404-23-2 від 24.04.2023,

довідка №403965 від 25.05.2023,

інформація до інвойсу TY22188 від 28.02.2023,

коригуючий інвойс TY22188 від 28.02.2023,

копія митної декларації країни відправлення №19028272 від 31.03.2023.

Митна вартість товарів визначена декларантом за основним методом визначення митної вартості за ціною договору.

Рівненська митниця надіслала декларанту Повідомлення №514347, де зазначила, що вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки подані для митного оформлення документи містять неточності, а саме:

- у зовнішньоекономічному договорі поданому до митного оформлення №28/10/22 від 25.05.2023 сторонами договору є ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» та NINGBO JUMSON INTERNATIONAL TRADE CO.,LTD, в той час як в інших документах - NINGBO JIANGDONG TIANYE RIGGING CO.,LTD.;

- в рахунку-фактурі TY22188 від 24.11.2022 та рахунку-проформі TY22188 від 24.11.2022 умови поставки вказані як з Нінгбо, Китай до Одеса, Україна, що суперечить даним наведеним у коносаменті про те, що товар поставляється з Нінгбо, Китай до Варшави, Польща;

- у банківських платіжних документах від 07.12.2022 та від 21.02.2023 міститься посилання на Контракт від 24.11.2022, що не відповідає контракту, поданому для митного оформлення, та не вказані банківські реквізити контрагента;

- в заявках на купівлю валюти вказаний не той контракт, який поданий для митного оформлення.

02 червня 2023 року ТОВ «Сарни Трак Сервіс» подало митниці заяву про внесення змін до митної декларації, у якій просило змінити у графі 44 МД номер і дату контракту на правильний - №24/11/2022 від 24.11.2022.

Декларант отримав Повідомлення №514759 у якому вказано:

у зовнішньоекономічному договорі від 24.11.2022 немає посилання на товар, а інформація про товар і його ціну визначається в інвойсах, а платежі неможливо ідентифікувати як передплату саме за поставлений товар;

в рахунку-фактурі TY22188 від 24.11.2022 та рахунку-проформі TY22188 від 24.11.2022 умови поставки вказані як з Нінгбо, Китай до Одеса, Україна, що суперечить даним наведеним у коносаменті про те, що товар поставляється з Нінгбо, Китай до Варшави, Польща;

прайс-лист дублює цінову інформацію з інвойсу та містить інформацію про продавця і покупця;

не надано переклад митної декларації країни відправлення;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг не містить інформації про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт у порту міста Гданськ.

Цього ж дня ТОВ «Сарни Трак Сервіс» отримало Повідомлення №514760, у якому вказано, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом у зв`язку з тим, що подані декларантом до митного оформлення товарів документи містять неточності, митниця не володіє інформацією для застосування методів визначення вартості товарів, які передбачені ст. 59-63 Митного кодексу України, а тому товариству запропоновано надати цінову інформацію для застосування методів визначення митної вартості, передбачених МК України.

Також митниця вказала, що володіє інформацією про рівень митної вартості аналогічного за технічними характеристиками товару, митна вартість якого визнана митним органом: - за товаром 1 по МД від 13.03.2023 UA100430/2023/471632 - 3,64 usd/kg; - за товаром 5 по МД від 31.12.2022 UA100060/2022/164626 - 4,13 usd/kg; - зa товаром 8 по МД від 20.05.2023 UA408020/2023/032952 - 2.51 usd/kg.

07 червня 2023 року листом №07/06 декларант надав митниці зовнішньоекономічний договір від 24 листопада 2022 року, коригуючий інвойс TY22188 від 24 листопада 2022 року, довідку до рахунку на транспортні витрати уточнюючу з розбивкою №403965 від 25 травня 2023 року, лінійний коносамент від 07 квітня 2023 року, інформаційну довідку до коносамента, рахунки на придбання аналогічних товарів в Україні від 02 червня 2023 року.

Митним органом прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від 07.06.2023 №UA204060/2023/000019/2 (далі Рішення №UA204060/2023/000019/2), в якому зазначено, що декларантом не подано додаткові документи, витребувані митницею, а подані документи містять неточності:

- у зовнішньоекономічному договорі №24/11/2022 від 24.11.2022 немає посилання на товар, а інформація про товар і його ціну визначається в інвойсах, а платежі неможливо ідентифікувати як передплату саме за поставлений товар;

- в рахунку-фактурі TY22188 від 24.11.2022 та рахунку-проформі TY22188 від 24.11.2022 умови поставки вказані як з Нінгбо, Китай до Одеса, Україна, що суперечить даним наведеним у коносаменті про те, що товар поставляється з Нінгбо, Китай до Варшави, Польща;

- прайс-лист дублює цінову інформацію з інвойсу та містить інформацію про продавця і покупця;

- не надано переклад митної декларації країни відправлення;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг не містить інформації про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт у порту міста Гданськ.

Митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації щодо митної вартості подібних товарів, митне оформлення якого здійснено по товару №1 за митною декларацією від 13.03.2023 №UA100430/2023/471632 3,64USD/кг., по товару №5 - за митною декларацією від 31.12.2022 №UA100060/2022/164626 4,13 USD/кг, по товару №8 - за митною декларацією від 20.05.2023 №UA408020/2023/032952 2,51 USD/кг. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку по товару №1 становить 30990,96 USD (3,64USD/кг*8514кг), по товару №5 1073,80 USD (4,13USD/кг*260кг), по товару №8 363,95 USD (2,51USD/кг*145кг).

Після прийняття відповідачем Рішення №UA204060/2023/000019/2 декларант подав МД 23UA79U9, згідно з якою товари випущено у вільний обіг, а товариство зобов`язувалося додатково сплатити 140115,51 грн (32558,17 грн мита та 107557,34 грн ПДВ).

Митним органом сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2023/000048 (далі Картка відмови), якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень Рішення №UA204060/2023/000019/2 та Картки відмови, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Стаття 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МК України):

«Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари».

Частина перша статті 51 МК України:

«Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу».

Частина перша статті 52 МК України:

«Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою».

Частина друга статті 52 МК України:

«Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації».

Частина перша статті 53 МК України:

«У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення».

Частина друга статті 53 МК України:

«Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».

Вказані норми МК України визначають обов`язок декларанта подати до митного органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частина третя статті 53 МК України:

«У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

Частина перша статті 54 МК України:

«Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Частина друга статті 54 МК України:

«Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу».

Суд зазначає, що при формуванні першого Повідомлення №514347 про витребування додаткових документів митний орган діяв провомірно, оскільки декларантом був зазначені реквізити неналежного договору (Контракту) «№28/10/22 від 25.05.2023».

Проте, 02 червня 2023 року ТОВ «Сарни Трак Сервіс» подало митниці заяву про внесення змін до митної декларації, у якій просило змінити у графі 44 МД номер і дату контракту на правильний «№24/11/2022 від 24.11.2022».

Частина третя статті 54 МК України:

«За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу».

Частина шоста статті 54 МК України:

«Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості».

Частина перша статті 55 МК України:

«Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів».

Частина друга статті 55 МК України:

«Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду».

Частина перша статті 256 МК України:

«Відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом».

Частина дванадцята статті 264 МК України:

«У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів».

Так, до МД 23UA77U5 додано документи:

пакувальний лист TY22188 від 28.02.2023,

рахунок-проформа TY22188 від 24.11.2022,

рахунок-фактура TY22188 від 24.11.2022,

коносамент EGLV93A від 07.04.2023,

автотранспортна накладна 7003 від 25.05.2023,

сертифікат про походження товару C30015 від 14.04.2023,

заява на купівлю валюти RIDSM від 07.12.2022,

заява на купівлю валюти RIDSN від 20.02.2023,

платіжна інструкція в іноземній валюті №30 від 07.12.2022,

платіжна інструкція в іноземній валюті №37 від 21.02.2023,

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4486605 від 25.05.2023,

прайс-лист TY22188 від 02.11.2022,

контракт №24/11/2022 від 24.11.2022,

договір про надання послуг митного брокера №449/2022 від 22.09.2022,

договір (контракт) про перевезення №0109 від 01.09.2022,

договір (контракт) про перевезення №2404-23-2 від 24.04.2023,

довідка №403965 від 25.05.2023,

інформація до інвойсу TY22188 від 28.02.2023,

коригуючий інвойс TY22188 від 28.02.2023,

копія митної декларації країни відправлення №19028272 від 31.03.2023.

В оскаржуваному Рішенні №UA204060/2023/000019/2 зазначено:

- у зовнішньоекономічному договорі №24/11/2022 від 24.11.2022 немає посилання на товар, а інформація про товар і його ціну визначається в інвойсах, а платежі неможливо ідентифікувати як передплату саме за поставлений товар;

- в рахунку-фактурі TY22188 від 24.11.2022 та рахунку-проформі TY22188 від 24.11.2022 умови поставки вказані як з Нінгбо, Китай до Одеса, Україна, що суперечить даним наведеним у коносаменті про те, що товар поставляється з Нінгбо, Китай до Варшави, Польща;

- прайс-лист дублює цінову інформацію з інвойсу та містить інформацію про продавця і покупця;

- не надано переклад митної декларації країни відправлення;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг не містить інформації про вартість навантажувально-розвантажувальних робіт у порту міста Гданськ.

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товару, як «у зовнішньоекономічному договорі №24/11/2022 від 24.11.2022 немає посилання на товар, а інформація про товар і його ціну визначається в інвойсах, а платежі неможливо ідентифікувати як передплату саме за поставлений товар», суд зазначає таке.

Пунктом 1.2 Контракту №24/11/2022 від 24.11.2022 визначено, що найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість і ціни товару встановлюються в комерційних інвойсах на поставку товару, комерційні інвойси на поставку товару є невід`ємною частиною цього контракту, про що також зазначено і самим відповідачем у повідомленні №514759 від 02 червня 2023 року.

Твердження відповідача про те, що платежі неможливо ідентифікувати як передплату саме за поставлений товар спростовуються тим, що відсутність в інвойсі посилання на контракт, на підставі якого він був виданий, не свідчить про недостовірність такого документа, оскільки наявність такої інформації не є обов`язковою і відповідач не вказав, вимоги яких нормативних документів порушено контрагентом товариства.

При цьому, найменування, асортимент, вартість товарів вказана в рахунку-проформі TY22188 і рахунку-фактурі TY22188 є однаковими, загальна вартість товарів становила 25266,67 доларів США, також вони містили вказівку на умови поставки FOB Нінгбо і умови розрахунків 30% аванс і 70% передоплата перед відвантаженням товару, які узгоджувалися з умовами контракту.

07 грудня 2022 року ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» сплатило Ningbo за товар 7618,30 доларів США, а 20 лютого 2023 року решту 17776,03 доларів, що становить 30% і 70% вартості товарів відповідно.

Після отримання другої частини передоплати згідно з пакувальним листом №TY22l88 від 28 лютого 2023 року постачальником Ningbo сформовано вантаж для відправлення ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» у кількості 5361 шт. на 21 палеті вагою нетто 11421 кг і вагою брутто 11845 кг.

Відтак у митниці не було підстав вважати відсутність посилання на контракт в інвойсі обставиною, яка ставить під сумнів правильність визначення митної вартості товарів.

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, як «в рахунку-фактурі TY22188 від 24.11.2022 та рахунку-проформі TY22188 від 24.11.2022 умови поставки вказані як з Нінгбо, Китай до Одеса, Україна, що суперечить даним наведеним у коносаменті про те, що товар поставляється з Нінгбо, Китай до Варшави, Польща», суд зазначає таке.

Інформація, вказана нерезидентом у рахунку-фактурі TY22188 від 24.11.2022 та рахунку-проформі TY22188 від 02.11.2022 про те, що товар поставляється до Одеси, Україна, не впливає у даному випадку на питання визначення митної вартості товарів, оскільки ці ж документи, так само як і Контракт від 24 листопада 2022 року, містили вказівку на умови поставки FOB Нінгбо.

Такі умови поставки передбачають, що продавець зобов`язаний поставити товар на борт судна у Нінгбо, Китай, а покупець несе усі витрати по поставці товару з Нінгбо, Китай до місця призначення.

Крім того, вказані документи виставлялися продавцем задовго до фізичної поставки товарів, а тому інформація про маршрут поставки на дату поставки могла змінитися і бути неактуальною.

ТОВ «Сарни Трак Сервіс» надало митниці усі документи, які підтверджують маршрут, за яким поставлялися товари:

згідно з пакувальним листом №TY22l88 від 28 лютого 2023 року постачальником Ningbo сформовано вантаж для відправлення ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» у кількості 5361 шт. на 21 палеті вагою нетто 11421 кг і вагою брутто 11845 кг;

07 квітня 2023 року згідно з коносаментом EGLV93A вантаж на 21 палеті у контейнері EMCUl615434 вагою брутто 11845 кг від Ningbo завантажено в порту Нігбо, Китай на судно OOCL GERMANY для відправки у порт Гданськ, Польща і поставки вантажоотримувачу ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» у Варшаву (Прушкув);

25 травня 2023 року згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною №7003 у м. Прушкув (місто - частина Варшавської агломерації) вантаж у кількості 21 палети від Ningbo на користь ТОВ «САРНИ ТРАК СЕРВІС» прийнято для перевезення перевізником до м. Сарни;

25 травня 2023 року ТОВ «Транслогістик-ЮА» виставлено рахунок-фактуру №4486605 на перевезення контейнера EMCUl615434, згідно з яким: вартість морського перевезення консолідованого вантажу за межами України становить 33731,75 грн; вартість автоперевезення за межами державного кордону України по маршруту становить 16039,88 грн.

Отже, надані до митного оформлення документи містили повну інформацію про вартість доставки товарів, жодних інших витрат, в тому числі окремо за навантажувально-розвантажувальні роботи, ТОВ «Сарни Трак Сервіс» понесено не було.

Отож для митного оформлення декларантом надані усі документи, які підтверджували, що саме вказані у інвойсі товари поставлялися за коносаментом та міжнародною товарно-транспортною накладною за маршрутом Нінгбо, Китай - Сарни, Україна, а також вартість послуг такої доставки.

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, як «прайс-лист дублює цінову інформацію з інвойсу та містить інформацію про продавця і покупця», суд зазначає таке.

Відповідачем не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прас-листа ставить під сумнів достовірність визначеної ним митної вартості товару.

Суд зазначає, що прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми, реквізитів чи термінів видачі прайс-листів, тому митниця не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Зміст прайс-листа жодним чином не впливав на правильність визначення митної вартості, оскільки митна вартість зафіксована у наданих для митного оформлення документах, які передбачені законом і не містили жодних розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не мали ознак підробки та містили всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Обов`язкове подання прайс-листа частиною 2 статті 53 МК України не передбачено.

Щодо такої підстави для коригування митної вартості товарів, як «не надано переклад митної декларації країни відправлення», суд зазначає, що Експортна митна декларація відповідно до частини третьої статті 53 МК України, є документом, який митниця має право вимагати надати додатково для контролю правильності визначення митної вартості товарів у випадку, якщо б з наданих декларантом документів митну вартість товарів було неможливо встановити.

Однак таких обставин не було встановлено.

Таким чином, у відповідача були відсутні правові підстави для пред`явлення вимоги про надання додаткових документів. Наведені у повідомленні митниці декларанту обставини не свідчили про те, що у відповідача були наявні підстави сумніватися у правильності числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товари.

Норми МК України дають підстави для висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару, а також самостійного її визначення у встановлених законом випадках.

При цьому митний орган перевіряє правильність визначення саме числового значення і складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, достовірність та точність заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутність обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вищезазначених нормах.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Вказані вище норми МК України також свідчать про те, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору, а обов`язок доведення митної вартості товару покладається саме на декларанта.

При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно (достовірно) визначив митну вартість товару.

Як зазначалося вище, відповідно до частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Проте, оскаржуване Рішення №UA204060/2023/000019/2 не містить інформації про те, які саме основні документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів, не були подані, не було вказано пояснень щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, а щодо товарів, які постачалися за митними деклараціями, які згадуються в Рішенні, відсутня будь-яка інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості товарів.

Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що декларантом було зазначено не всі складові числового значення митної вартості товарів, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж заявлена декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролюючим органом митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.

Частина перша статті 57 МК України:

«Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний».

Частина друга статті 57 МК України:

«Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції)».

Частина третя статті 57 МК України:

«Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу».

З системного аналізу наведених норм МК України вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У даному випадку декларантом надані митному органу усі належні документи, які підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а контролюючий орган не обґрунтував наявності у поданих документах розбіжностей, неточностей чи неповноти відомостей, що зазначені у них.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень Рішення №UA204060/2023/000019/2 та Картки відмови в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Розподіл судових витрат.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 4294 грн 40 коп, сплачена відповідно до Платіжної інструкції від 14.09.2023 №2232.

Позивач також просить суд стягнути на його користь суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 12000 грн 00 коп.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).

За правилами частини третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

За правилами частини сьомої статті 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За правилами частини дев`ятої статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем надані:

(1) Договір про надання правничої допомоги від 01.08.2023, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Віталія Кітовського», відповідно до якого Бюро бере на себе зобов`язання представляти інтереси позивача, надавати інші види правничої допомоги; розмір гонорару за договором становить 12000,00 грн (пункт 3.1 Договору);

(2) Рахунок від 01.08.2023 №01/08 на суму 12000,00 грн;

(3) Платіжна інструкція від 02.08.2023 №2026 на суму 12000,00 грн.

Суд зазначає, що вартість послуг (робіт) адвоката розмір гонорару може установлюватися двома способами: (1) фіксований розмір гонорару, який зазначається у договорі (у такому разі не потребується оформлення інших документів щодо вартості послуг); (2) визначення розміру гонорару в інших документах, які оформлені після укладення договору (додаткова угода, акт приймання-передачі робіт, розрахунок вартості послуг тощо).

У даному випадку у договорі про надання правничої допомоги визначено фіксований розмір гонорару 12000,00 грн.

У постанові Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №160/6899/20 містяться правові висновки: «Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо»;

«У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям».

Враховуючи категорію адміністративної справи, обсяг матеріалів та суть спору, суд дійшов висновку про необхідність розумного обмеження розміру витрат на правничу допомогу адвоката до 6000,00 грн з урахуванням принципу співмірності.

Також позивач просить суд стягнути на його користь суму витрат переклад документів у розмірі 4220,00 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для стягнення суми витрат за послуги перекладача переклад документів, суд зазначає таке.

За приписами частини третьої статті 134 КАС України: до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат на переклад документів позивач надав лише платіжну інструкцію від 18.08.2023 №2104 на суму 4220,00 грн, де зазначено посилання на рахунок №236 та №237 від 17.08.2023, які суду не надані.

Інших підтверджуючих документів суду не надано, а тому такі витрати не є підтвердженими належними та допустимим доказами.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» (вулиця Варшавська, 6Г, місто Сарни, Рівненська область, 34504; ) до Рівненської митниці (вулиця Соборна, 104, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправними та скасування картки та рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати: Рішення про коригування митної вартості №UA204060/2023/000019/2 від 07.06.2023 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204060/2023/000048 від 07.06.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» суму судового збору у розмірі 4294 грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарни Трак Сервіс» суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Рівненської митниці.

У стягненні витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн 00 коп та витрат на послуги перекладача у розмірі 4220 грн 00 коп відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 грудня 2023 року

Суддя К.М. Недашківська