Справа № 337/4448/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 337/4448/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.10.2023 року (головуючий суддя Сидорова М.В.)

в адміністративній справі №337/4448/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Привалова Олександра Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 18.08.2023 до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Сержанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Привалова Олександра Вікторовича, в якому просив:

- скасувати постанову серії ЕАС №7485448 від 08.08.2023р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.08.2023р. під час керування транспортним засобом в м. Запоріжжі, по проспекту Соборний, позивач ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили, що ним нібито порушено Правила дорожнього руху, після чого була винесена постанова, копію постанови позивач отримав на місці 08.08.2023р. Відповідно до постанови серії ЕАС №7485448 від 08.08.2023р., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом УАЗ 3163 державний номерний знак НОМЕР_1 , 08.08.2023р. о 15.23 год. в м. Запоріжжі по проспекту Соборний, 191, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив вимоги п.8.7.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків інспектора патрульної поліції обставинам справи. Позивач Правил дорожнього руху не порушував, докази та підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності були відсутні.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.10.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, підтверджено належними доказами.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що Позивач проїхав стоп лінію перед перехрестям на жовтий сигнал світлофору. На наданому Відповідачем відео взагалі не видно колір світлофору при проїзді Позивачем стоп лінії, тому що на відео не видно взагалі коли Позивач проїхав стоп лінію. Колір світлофору який бачимо на відео, можливо розпізнати лише при завершенні маневру Позивачем. Крім того на відео видно, що після проїзду стоп лінії, на перехресті, Позивач зменшив швидкість для того щоб закінчив проїзд перехрестя червоний мікроавтобус, який їхав попереду. Зауважує, що при застосуванні технічних програм для покращення відео видно, що Позивач проїхав стоп лінію перед перехрестям на миготливий зелений сигнал світлофору на 3 сек. відео.(загальне час відео 19 сек.). Крім того Позивач, 08.08.2023р. об15.15 год. в м. Запоріжжі не рухався на перехресті проспект Соборний, 191. В цей час Позивач рухався на перехресті проспект Соборний вул. Портова у м. Запоріжжі. Тобто це зайвий раз свідчить, що Позивач не скоював адміністративного правопорушення у місті зазначеному у протоколі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не находив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.08.2023р. о 15.23 год. сержантом поліції 3 батальйону 1 роти УПП в Запорізькій області Приваловим О.В. винесено постанову серії ЕАС №7485448, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до змісту постанови, 08.08.2023р. о 15.15 год. в м. Запоріжжі проспекті Соборний, 191, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки УАЗ 3163, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «ґ» ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд першої інстанції позов у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми КУпАП, Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, ст.7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У відповідності до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 73 КАС України).

Судом першої інстанції зазначено, що з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про законність постанови інспектора патрульної поліції щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Так, суд першої інстанції виходив з того, що позивач посилається, зокрема, на неправомірність винесення інспектором УПП спірної постанови через відсутність доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Так, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення 8.7.3. «ґ» Правил дорожнього руху, а саме за проїзд перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 ПДР передбачено, що світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Приписами п.8.7.3 ПДР визначено, що сигнали світлофора мають, зокрема, такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з п. 8.11 ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 16.8 ПДР, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль позивача, під`їжджаючи до перехрестя, регульоване світлофором, при зміні сигналу світлофора з зеленого миготливого на жовтий, що забороняє рух, мав достатньо часу для своєчасного реагування на зміну дорожньої обстановки без застосування екстреного гальмування перед перехрестям, але проїхав стоп-лінію перед пішохідним переходом та перехрестям на заборонний жовтий сигнал світлофора, та коли автомобіль через секунду був на пішохідному переході, але ще перед перехрестям, вже увімкнувся червоний сигнал світлофору.

Доводи стосовно того, що позивач перетнув стоп-лінію перед пішохідним переходом та перехрестям на зелений миготливий сигнал світлофора, а жовтий сигнал світлофора увімкнувся пізніше, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними.

На відеозаписі зафіксовано, що автомобіль позивача рухався по проспекту з невеликою швидкістю, світлофор було видно заздалегідь, ані попереду автомобіля позивача, ані позаду нього інших автомобілів не було.

З урахуванням часової динаміки позивач міг зупинити і мав час для зупинки свого транспортного засобу відповідно до ПДР перед стоп-лінією на жовтий сигнал світлофора не вдаючись до екстреного гальмування, але не зробив цього.

При цьому, позивач під`їжджаючи до світлофорау, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10 ПДР при увімкнені жовтого сигналу світлофора.

Проте, вищезазначених вимог ПДР позивач не виконав, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді перехрестя, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при зверненні з позовною заявою до суду не надав.

Таким чином, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, підтверджено належними доказами.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.10.2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 13.12.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова