Справа № 420/9915/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/9915/23

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І. Дата і місце ухвалення: 04.10.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 24.04.2023р. ВП №68548569.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косюта В.І. необґрунтовано наклав на ГУ ПФУ в Одеській області штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання у встановлений виконавцем строк вимог виконавчого листа №420/15771/21, виданого 18.01.2022р. Одеським окружним адміністративним судом. Покладені на ГУ ПФУ в Одеській області судом зобов`язання виконані територіальним органом ПФУ у повному обсязі, про що було повідомлено як орган ДВС, так і стягувача за виконавчим листом ОСОБА_2 . Зокрема, рішеннями від 12.01.2022р. №58 та від 16.06.2022р. №58 пенсійну справу ОСОБА_2 приведено у відповідність до норм чинного законодавства, виправлено помилки в розрахунках при обчисленні її пенсії, однак це не вплинуло на основний розмір пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.04.2023р. ВП №68548569 про стягнення штрафу в розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 , в якій посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 04.10.2023р. та повернути без розгляду позовну заяву ГУ ПФУ в Одеській області.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано прийнято до розгляду та розглянуто позовну заяву ГУ ПФУ в Одеській області, яка не відповідає вимогам ст.160 КАС України. Зокрема, позовна заява не містить місцезнаходження та поштовий індекс позивача, підписана фізичною особою ОСОБА_3 , яка не є адвокатом чи законним представником ГУ ПФУ в Одеській області, у зв`язку з чим не має права на її підписання. Також, позивачем не виконано вимог ч.4 ст.161 КАС України щодо додання до позовної заяви позивачем всіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. До того ж, справу розглянуто судом без повідомлення про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_2 .

Також, апелянт посилається на те, що вимоги виконавчого листа №420/15771/21, виданого 18.01.2022р. Одеським окружним адміністративним судом, ГУ ПФУ в Одеській області не виконало, помилки у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_2 не виправило та не провело відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії. Висновок суду першої інстанції щодо фактичного виконання територіальним органом ПФУ рішення суду по справі №420/15771/21 та, відповідно, щодо незаконності винесеної старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косютою В.І. постанови про накладення штрафу від 24.04.2023р. ВП №68548569, є помилковим.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №420/15771/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області виправити помилки у розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_2 та провести відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії.

На виконання вказаного судового рішення 18.01.2022р. Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/15771/21.

07.02.2022р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косютою В.І. винесено постанову ВП №68548569 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №420/15771/21. Боржнику надано строк 10 днів на виконання рішення суду.

Листом від 23.02.2022р. ГУ ПФУ в Одеській області повідомило державного виконавця про оскарження ним в апеляційному порядку рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №420/15771/21. У зв`язку з цим, питання виконання рішення суду по названій справі буде розглянуто після розгляду справи в апеляційному порядку.

06.05.2022р. державним виконавцем на адресу ГУ ПФУ в Одеській області надіслано вимогу державного виконавця, в якій зазначено, що станом на 06.05.2022р. рішення суду не виконано, у зв`язку з чим боржника зобов`язано в 3-денний строк повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа №420/15771/21.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2022р. апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №420/15771/21 залишено без змін.

31.08.2022р. державним виконавцем на адресу ГУ ПФУ в Одеській області повторно надіслано вимогу державного виконавця, в якій зазначено, що станом на 31.07.2022р. інформація щодо виконання рішення суду на адресу Відділу не надходила. У зв`язку з цим, боржника зобов`язано в 3-денний строк повідомити про стан виконання вимог виконавчого листа №420/15771/21.

Листом від 13.09.2022р. ГУ ПФУ в Одеській області повідомило державного виконавця про те, що рішенням від 12.01.2022р. №58 пенсійну справу ОСОБА_2 приведено у відповідність до норм чинного законодавства, про що повідомлено заявницю письмово шляхом надіслання листа від 14.01.2022р. з відповідними розрахунками.

До вказаного листа територіальний орган ПФУ додав розрахунки стажу та заробітної плати ОСОБА_2

14.10.2022р. ОСОБА_4 звернувся до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косюти В.І. в інтересах ОСОБА_2 з листом, в якому повідомив, що твердження ГУ ПФУ в Одеській області про приведення пенсійної справи ОСОБА_2 у відповідність до норм чинного законодавства не відповідає дійсності. Боржником здійснено часткове виправлення помилок у пенсійній справі, не вірно визначено коефіцієнт заробітної плати і, як наслідок, не вірно визначена заробітна плата для обчислення пенсії; донарахування та виплати пенсії на користь стягувача не проведено. Враховуючи викладене заявник просив забезпечити виконання рішення суду по справі №420/15771/21 шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії, нарахованої з 01.10.2017р. у відповідності до вимог чинного законодавства, обрахувати та виплатити недоотриману пенсію за цей період. Обчислення пенсії проводити з урахуванням страхового стажу 52 роки 5 місяців 5 днів.

24.04.2023р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косютою В.І. винесено постанову ВП №68548569 про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду по справі №420/15771/21 на ГУ ПФУ в Одеській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн.

Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 13.09.2022р. вбачається, що вимоги виконавчого документу не виконано, оскільки суд зобов`язав Головне управління виправити помилки в розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_2 та провести відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії , проте жодних донарахувань та жодних виплат невиплаченої пенсії не здійснено, доказів в підтвердження здійснених виплат на адресу відділу не надходило. Не проведення відповідних донарахувань та не виплата пенсії є протиправними та свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про накладення штрафу ГУ ПФУ в Одеській області оскаржило її в судовому порядку.

Задовольняючи позов ГУ ПФУ в Одеській області та скасовуючи вказану постанову суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення суду по справі №420/15771/21 рішеннями Головного управління від 12.01.2022р. №58 та від 16.06.2022р. №58 пенсійну справу ОСОБА_2 приведено у відповідність до норм чинного законодавства. В результаті приведення справи ОСОБА_2 у відповідність до норм законодавства, розмір її пенсії за попередні періоди не змінився, а збільшений розмір пенсії після відповідних перерахунків не вплинув на попередній розмір пенсії та виплачувався у поточних періодах. А відтак, за висновками суду, ГУ ПФУ в Одеській області виконало вимоги виконавчого листа, у зв`язку з чим у державного виконавця відповідача не було підстав для накладення на Головне управління штрафу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ГУ ПФУ в Одеській області та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином накладення штрафу є наслідком невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк.

Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення при наявності у боржника реальної можливості виконати таке судове рішення.

Як вже зазначалось колегією суддів, у постанові про накладення штрафу від 24.04.2023р. ВП №68548569 державний виконавець зазначив, що з листа ГУ ПФУ в Одеській області від 13.09.2022р. вбачається, що вимоги виконавчого документу не виконано, оскільки суд зобов`язав Головне управління виправити помилки в розрахунках при обчисленні пенсії ОСОБА_2 та провести відповідні донарахування та виплати невиплаченої пенсії, проте жодних донарахувань та жодних виплат невиплаченої пенсії не здійснено, доказів в підтвердження здійснених виплат на адресу відділу не надходило. Не проведення відповідних донарахувань та не виплата пенсії є протиправними та свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими такі висновки відповідача, зазначивши, що рішеннями Головного управління від 12.01.2022р. №58 та від 16.06.2022р. №58 пенсійну справу ОСОБА_2 приведено у відповідність до норм чинного законодавства, а не доплата пенсії стягувачу за виконавчим листом зумовлена тим, що після виправлення помилок в розрахунках її розмір не змінився.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність спірної постанови відповідача у зв`язку з доведенням позивачем факту виконання вимог виконавчого листа, оскільки суд обмежився посиланням на здійснення територіальним органом ПФУ перерахунку страхового стажу ОСОБА_2 . При цьому, судом не надано оцінки прийнятим ГУ ПФУ в Одеській області рішенням щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 , не встановлено чи дійсно пенсійна справа приведена органом ПФУ у відповідність до норм чинного законодавства та чи дійсно відсутні підстави для донарахування виплати пенсії ОСОБА_2 .

При цьому, як правильно враховано державним виконавцем відповідача при винесенні постанови про накладення штрафу від 24.04.2023р. ВП №68548569, в рішенні суду по справі №420/15771/21 зобов`язано Головне управління здійснити донарахування та виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_2 .

При вирішенні даного спору колегія суддів також враховує, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2023р. по справі №420/15771/21 скасовано ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2023р. про прийняття звіту ГУ ПФУ в Одеській області про виконання судового рішення по даній справі та встановлено Головному управлінню новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Вказане у сукупності дає підстави для висновку, що факт виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2021р. у справі №420/15771/21 ГУ ПФУ в Одеській області належними доказами не довело, у зв`язку з чим старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Косютою В.І. правомірно винесено 24.04.2023р. постанову ВП №68548569 про накладення штрафу.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про задоволення позову ГУ ПФУ в Одеській області та скасування спірної постанови про накладення штрафу.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що прийняття судового рішення у даній справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки стягувача ОСОБА_2 , оскільки ГУ ПФУ в Одеській області оскаржує накладений штраф в межах виконавчого провадження, ініціатором якого є саме ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.2 ст.49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Участь у справі третіх осіб з одного боку обумовлена завданням адміністративного судочинства, яким згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливий, неупереджений та своєчасний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, а з іншого - вимогами процесуального законодавства про законність і обґрунтованість судового рішення.

Судом першої інстанції не залучено стягувача за виконавчим документом ОСОБА_2 до участі у розгляді справи в якості третьої особи. Натомість, правовим наслідком незалучення до участі у справі третіх осіб є порушення конституційного права на судовий захист, оскільки особи не беруть участі у справі, вирішення якої може безпосередньо вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки та не реалізують комплексу своїх процесуальних прав.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23).

А відтак, за наведених вище підстав, наведених колегією суддів щодо допущення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи апеляційної скарги, враховуючи, що інтереси стягувача у виконавчому провадженні відновлено шляхом встановлення судом законності спірної постанови про накладення штрафу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції допущено не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції частково задовольняє таку скаргу, скасовує рішення суду від 04.10.2023р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ГУ ПФУ в Одеській області.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 287, 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 24.04.2023р. ВП №68548569.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 грудня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук