Справа № 380/8092/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8092/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у відмові в проведенні спеціального розслідування професійного захворювання, отриманого позивачем на території військового містечка НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону;

- зобов`язати відповідача провести спеціальне розслідування професійного захворювання, отриманого позивачем на території військового містечка НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 вересня 2022 року, виконуючи службові обов`язки в складі варти у відповідності до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав професійне захворювання та був доставлений до Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України із діагнозом гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом ВБС з вираженим вестибуло-атактичним синдромом, звідки 20 жовтня 2022 року був виписаний. 17 січня 2023 року спеціалізованою кардіологічною МСЕК №2 Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи позивачу встановлено третю групу інвалідності та протипоказана робота в шкідливих умовах. З врахуванням викладених обставин, позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити чи проводилося спеціальне розслідування щодо отримання позивачем професійного захворювання під час виконання службових обов`язків. Крім цього, у зверненні зазначив, що у разі відсутності висновку розслідування щодо отримання позивачем професійного захворювання, просив провести таке із дотриманням норм чинного законодавства у встановлені законом строки з наданням підтверджуючих документів. Повідомленням відповідача від 22 лютого 2023 року позивачу було відмовлено у проведенні спеціального розслідування, з причин відсутності нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на ділянці відповідальності НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону 26 вересня 2022 року, що зумовило звернення позивача з цим позовом до суду.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, де на спростування аргументів позивача зазначає, що за відсутності нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) 26 вересня 2022 року в установі, відсутні підстави для проведення розслідування нещасного випадку, як факту, що не відбувся. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити, що ухвалою судді від 09.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням сторін.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з протоколом судового засідання від 28.08.2023, суд повідомив сторін, що рішення у справі буде прийняте у порядку, передбаченому щодо даної категорії справ.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на посаді стрільця команди воєнізованої охорони НОМЕР_2 прикордонного Карпатського загону (військова частина НОМЕР_1 ) з 07 червня 2022 року (наказ №274-ос від 07 червня 2022 року) по 15 лютого 2023 року (наказ №157-ос від 14.02.2023).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 23.01.2023, адресованій начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 полковнику ОСОБА_2 , позивач вказав, що 26 вересня 2022 року, виконуючи службові обов`язки у відповідності до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав професійне захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК від 12 січня 2023 року №739323, у зв`язку з чим просив повідомити:

- Чи проводилось розслідування щодо отримання ним професійного захворювання під час виконання службових обов`язків? Якщо таке розслідування проводилося, просив надати акт встановленої форми;

- У разі відсутності висновку розслідування щодо отримання ним професійного захворювання, просив провести таке з дотриманням норм чинного законодавства у встановлені законом строки з наданням підтверджуючих документів.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 від 23.01.2023 надано відповідь за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 від 22.02.2023 № 33/2969-23-Вих, відповідно до якої зазначено, що за відсутності нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 26 вересня 2022 року, в установі, відсутні підстави для проведення розслідування нещасного випадку, як факту, що не відбувся.

Вважаючи протиправною бездіяльність 7 прикордонного Карпатського загону щодо проведення розслідування про отримання позивачем професійного захворювання під час виконання службових обов`язків, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини, зокрема, врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337.

Згідно пункту 5 частини 1 Закону України статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.

Пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що страхуванню від нещасного випадку підлягають, зокрема, особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

За приписами ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», визначено Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019р. №337 (далі - Порядок №337) (в редакції чинній на момент розслідування).

Відповідно до пункту 8 Порядку №337, у разі отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи тощо роботодавець зобов`язаний протягом двох годин повідомити підприємствам (установам, організаціям), зазначеним в абзацах четвертому - дев`ятому цього пункту, з використанням засобів зв`язку та не пізніше наступного робочого дня надати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2.

У разі настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства, особами, які фактично допущені до роботи без оформлення трудового договору, повідомлення про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) надається керівником підприємства (установи, організації), в інтересах якого виконувалися роботи (надавалися послуги), або представником орендодавця, балансоутримувача тощо, на території (об`єкті) якого сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння).

Згідно з пунктом 9 Порядку №337 розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу.

Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання.

Положеннями п.10 Порядку №337 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки; випадки смерті працівників під час виконання ними трудових (посадових) обов`язків; гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків; нещасні випадки, факт настання яких встановлено у судовому порядку, а підприємство (установа, організація), на якому вони сталися, ліквідовано без правонаступника; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого; випадки зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків; нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства; нещасні випадки, що сталися з особами, фактично допущеними до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до п.14 Порядку №337 Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія).

Спеціальна комісія утворюється протягом одного робочого дня після отримання від роботодавця письмового повідомлення про нещасний випадок або за інформацією, отриманою з інших джерел (органу досудового розслідування, звернень потерпілого або членів його сім`ї чи уповноваженої ними особи, первинних організацій і територіальних об`єднань профспілок).

Згідно з пунктом 30 Порядку №337 розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) комісією підприємства (установи, організації) проводиться протягом п`яти робочих днів з дня утворення комісії.

У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань для встановлення обставин і причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у випадках, зазначених у пункті 43 цього Порядку, розслідування може бути продовжене роботодавцем за письмовим погодженням з територіальним органом Держпраці за місцем настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) або за місцезнаходженням підприємства (установи, організації) (у разі події (аварії, катастрофи тощо) під час руху транспортних засобів усіх видів) до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень тощо.

Згідно з пунктом 31 Порядку спеціальне розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться протягом 15 робочих днів, продовження якого передбачено лише згідно відповідного наказу органу Держпраці.

У разі виникнення потреби в проведенні лабораторних досліджень, експертизи, випробувань, отримання відповідних висновків (органів досудового розслідування, закладів охорони здоров`я та судово-медичної експертизи тощо), а також додаткових пояснень від осіб, причетних до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), розслідування може бути продовжене наказом органу, який утворив спеціальну комісію, до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень тощо.

Пунктом 54 Порядку №337 передбачено, що контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції. Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи та представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві (в установі, організації) профспілки. Зазначені в цьому пункті органи та особи у разі виявлення порушень вимог цього Порядку та/або у зв`язку з надходженням від потерпілого (члена його сім`ї чи уповноваженої ними особи) обґрунтованого звернення разом з підтвердними документами щодо незгоди з висновками комісії стосовно обставин та причин нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) вживають відповідно до компетенції заходів для проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-1.

Позивач у позовній заяві стверджує, що 26 вересня 2022 року, перебуваючи на посаді стрільця команди воєнізованої охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), виконуючи свої службові обов`язки в складі варти у відповідності до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав професійне захворювання, втім відповідач всупереч Порядку №337 допустив протиправну бездіяльність щодо проведення розслідування про отримання позивачем професійного захворювання під час виконання службових обов`язків.

На підтвердження отримання професійного захворювання позивач подає виписку №2327 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого із Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України та рапорт начальника комендантського відділення майора ОСОБА_4 від 26.09.2023.

Із виписки №2327 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого із Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України судом встановлено, що ОСОБА_1 прибув зі скаргами на виражене запаморочення, яке підсилюється при рухах головою, нудоту, блювоту, головний біль у потилиці, загальну слабкість. Анамнез: протягом тривалого часу страждає на гіпертонічну хворобу, постійно приймає препарати від тиску та цифри тиску не бувають нижче за 160/80 ммртст. Періодичні коливання до 220/110 ммртст. Приймає кандесартан та валсартан. Лікувався у кардіологічному відділенні ЛВМКЦ ДПСУ з 26.09.2022. Зранку 04.10.2022 відчув різке запаморочення, нудоту, головний біль. Був оглянутий неврологом, призначене лікування. З 04.10.-06.10.2022 перебував у відділенні реанімації. 06.10.2022 переведений до неврологічного відділення.

Згідно рапорту від 26.09.2022 начальник комендантського відділення майор О.Кострєв доповів начальнику 7 прикордонного загону полковнику ОСОБА_2 , що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я була здійснена заміна в добовому наряді «Зміна охорони варти», а саме замінено працівника ОСОБА_5 на працівника ОСОБА_6 .

Аналіз зазначених документів вказує про погіршення стану здоров`я позивача під час виконання ним службових обов`язків 26.09.2022, що стало підставою до його направлення у стаціонар Львівського військово-медичного клінічного центру.

Втім зазначені докази не дають суду можливості встановити факт отримання позивачем 26.09.2022 професійного захворювання під час виконання службових обов`язків, а як наслідок спростувати інформацію зазначену відповідачем у його листі від 22.02.2023 № 33/2969-23-Вих про відсутність нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 26 вересня 2022 року, в установі, а відтак відсутність підстав для проведення розслідування нещасного випадку, як факту, що не відбувся.

При цьому з матеріалів справи судом встановлено, що згідно наказу командира військової частина НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 від 14.02.2023 №157-ос «Про особовий склад», згідно статті 40 п. 2 Кодексу законів про працю України (у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я) звільнено ОСОБА_1 , стрільця команди воєнізованої охорони комендантського відділення, з 15 лютого 2023 року.

Підставою звільнення зазначено: медична довідка про проходження медичного огляду працівника №3 від 08.02.2023, видана Головою комісії Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України, лист бесіди від 14.02.2023 з працівником ОСОБА_7 про відмову від запропонованих посад.

Як видно із медичної довідки про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника №3 від 08.02.2023, виданої Головою комісії Львівського військово-медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України Русланом Соболевським, ОСОБА_1 , 1966 року народження, який працює у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрілець КВО пройшов періодичний медогляд у Львівському військово-медичному клінічному центрі ДПСУ, за результатами якого комісією зробленому наступний висновок про стан здоров`я: гіпертонічна хвороба ІІІ стадія, 3 ступінь, ризик дуже високий. Фіброз стулок мі трального клапана без порушень його функцій. Фіброз стулок аортального клапана з мінімальною недостатністю. СН І ст. Гіперхолестеринемія. Цукровий діабет ІІ тип, важка форма стадія компенсації. Цереброваскулярна хвороба. Залишкові явища гострого порушення мозкового кровообігу (04.10.2022) за ішемічним типом макуларні інфаркти (тім`яної, потиличної частини правої півкулі головного мозку) з вираженим вестибулоатактичним синдромом, когнітивними розладами. Змішаний астигматизм обох очей. Остеохондроз поперекового відділу хребта. Не придатний для роботи за професією стрілець КВО (додаток 6 пункт 8).

Суд наголошує, що позивачем наказ про його звільнення із підстав його невідповідності займаній посаді внаслідок стану здоров`я згідно медичної довідки №3 від 08.02.2023 не оскаржувався, відтак позивач погодився із процедурою та підставами його звільнення.

Крім того, суд враховує покликання відповідача, що відповідно до переліку виробництв та робіт, що виконуються на них, та таких, на яких можливе виникнення професійного захворювання, визначених Порядком та переліком професійних захворювань, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2000 №1662, професія стрільця команди воєнізованої охорони комендантського відділення не входить до зазначеного переліку.

За наведених обставин висновується, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.