Справа № 560/18223/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 грудня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" до Державної служби України з безпеки на транспорті , відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" звернулося в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №ПШ 030411 від 20.09.2023 на суму 51 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ 030410 від 20.09.2023 на суму 51 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ 030409 від 20.09.2023 на суму 51 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ 030408 від 20.09,2023 на суму 51 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ 030407 від 20.09.2023 на суму 51 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ 030406 від 20.09.2023 на суму 51 000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ 030405 від 20.09.2023 на суму 51 000 грн.

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № ПШ 030404 від 20.09.2023 на суму 51 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірні постанови, винесені 20.09.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача, є протиправними та мають бути скасовані, оскільки прийняті з порушенням норм чинного законодаства.

Ухвалою від 16.10.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суд залучив до участі у справі як другого відповідача відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Ухвалою суд витребував у відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті належним чином завірені копії матеріалів перевірки, на підставі яких прийнято спірні постанови про накладення штрафу від 20.09.2023 №ПШ 030411, № ПШ 030410, № ПШ 030409, № ПШ 030408, № ПШ 030407, № ПШ 030406, № ПШ 030405, № ПШ 030404.

Ухвалою від 16.10.2023 суд роз`єднав позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, виділивши їх в окремі провадження.

Ухвалами від 16.11.2023 суд відмовив у задоволенні заяв товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" про забезпечення позову.

Ухвалою від 22.12.2023 суд об`єднав в одне провадження справи 1)№560/18346/23, 2)№560/18349/23, 3)№560/18345/23, 4)№560/18351/23, 5)№560/18347/23, 6)№560/18343/23, 7)№560/18341/23, 8)№560/18223/23, присвоївши об`єднаній справі №560/18223/23.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав до суду відзив на позовну заяву до кожної із роз`єднаних справ, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що посадовими особами під час рейдової перевірки було проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортних засобів, які використовуються позивачем та встановлено згідно актів перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, що повна маса транспортних засобів перевищувала допустиму норму 24 т на понад 30% від нормативу.

Вказує, що позивача було в належний спосіб повідомлено про розгляд справ шляхом надсилання йому виклику на розгляд справ на його адресу рекомендованим листом, про що свідчить чек Укрпошти, список згрупованих поштових відправлень. Про отримання цього листа позивач не заперечує.

Звертає увагу на те, що згідно товарно-транспортних накладних автомобільним перевізником є ТОВ «Енселко Агро».

Зазначає, що у постанові ПШ №030411 допущена технічна помилка. Згідно акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зазначено місце перевірки А/д 0-230901, Красилів Н-03 через Каламаринку 8 км, дата і час перевірки 22.08.2023року 11.20, однак ця технічна помилка ніяким чином не вплинула та не могла вплинути на правомірність винесення адміністративно-господарського штрафу у сумі 51000 гривень. При заповненні графи в постанові час проведення перевірки зазначено 12.20, замість правильного - 11.20.

Враховуючи вищенаведене, проведення перевірки здійснювалось згідно вимог Порядку №1567, а оскаржувані постанови прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, з урахуванням документів, наданих під час перевірки.

На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповіді на відзив, згідно яких зазначає, що ТОВ «Енселко Агро» не надавало послуг з перевезення на підставі договору перевезення, а здійснювало перевезення власного вантажу. Таким чином, застосування відповідальності, встановленої ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» до ТОВ «Енселко Агро» (як до перевізника) є протиправним. Вказує, що товарно-транспортна накладна, з якої відповідач взяв масу вантажу, - є первинним документом, який містить відомості про господарську операцію, та не може вважатися документом, який беззаперечно визначає масу вантажу. Доказів проведення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, у певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов і режиму руху транспортних засобів з використанням сертифікованого обладнання, відповідачами до матеріалів справи не надано. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник Державної служби України з безпеки на транспорті подав до суду заперечення на відповідь на відзив, у яких наголошує, що автомобільним перевізником у цій справі є ТОВ «Енселко Агро». Тобто, саме позивач організував, здійснював перевезення вантажу з порушенням вагових обмежень, що є підставою застосування до нього як автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу на підставі статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

22.08.2023 на автодорозі 0-230901 Н-03, 8 км (у p-ні с. Каламаринка) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028149, згідно з яким автомобілем марки КАМАЗ 45143-012-15 держ. знак НОМЕР_1 (власник ТОВ «Енселко Агро»), причіп НЕФ АЗ 8560-082-02 держ. знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 , при перевезенні вантажу добрива (карбамід) згідно накладної №012585 від 22.08.2023 р виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з. 34,760 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 44%.

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №АВ005211 з визначенням фактичної ваги - 34,76 т та нормативно допустимої - 24,0 т.

15.08.2023 на автодорозі 0-231705 Н-03, 2 км (у p-ні смт. Меджибіж) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028047, згідно з яким автомобілем марки DAF XF 105.460 держ. знак НОМЕР_3 (власник ОСОБА_2 ФОП), напівпричіп PACTON TXD 339, НОМЕР_4 , що перебувають в користуванні ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» на підставі договору оренди, водій ОСОБА_3 , при перевезенні вантажу пшениці згідно ТТН №0004791 від 15.08.2023 виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з. 39,60 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 65 %.

15.08.2023 на автодорозі 0-231705 Н-03 (у р-ні смт. Меджибіж) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028045, згідно з яким автомобілем марки SCANIA R420 держ. знак НОМЕР_5 (власник ОСОБА_4 ФОП), напівпричіп MEGA MNW держ. знак НОМЕР_6 , що перебувають в користуванні ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» на підставі договору оренди, водій ОСОБА_5 , при перевезенні вантажу пшениці згідно ТТН №6931-000615 від 15.08.2023 виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з. 39.04 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 62,6%.

15.08.2023 на автодорозі 0-231705 Н-03, 1 км (у p-ні смт. Меджибіж) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028141, згідно з яким автомобілем марки DAF 95 XF 430 держ. знак НОМЕР_7 (власник ОСОБА_6 ФОП), напівпричіп BENALU TF34 CZ держ. знак НОМЕР_8 , що перебувають в користуванні ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» на підставі договору оренди, водій ОСОБА_6 , при перевезенні вантажу пшениці згідно ТТН №6831-000608 від 15.08.2023 виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з 41,60 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 73%.

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0051973 з визначенням фактичної ваги - 41,60 та нормативно допустимо ї - 24,0 т.

17.08.2023 на автодорозі 0-231705 Н-03, 2 км (у p-ні смт. Меджибіж) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028124, згідно з яким автомобілем марки DAF FT XF 105.410 держ. знак НОМЕР_9 (власник ОСОБА_7 ФОП), напівпричіп KOGEL SNCO 27 держ. знак НОМЕР_10 , що перебувають в користуванні 1ОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» на підставі договору оренди, водій ОСОБА_8 , при перевезенні вантажу пшениці згідно ТТН №5491-004868 від 17.08.2023 виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з. 38,330 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 62%.

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0051934 з визначенням фактичної ваги - 38,33 та нормативно допустимої - 24,0 т;

- довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №005938 з аналогічними показниками.

17.08.2023 на автодорозі 0-231705 Н-03, 1 км (у p-ні смт. Меджибіж) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028145, згідно з яким автомобілем марки RENAULT PREMIUM держ. знак НОМЕР_11 (власник ОСОБА_9 ФОП), напівпричіп SCHWARZMULLER SPA ЗЕ держ. знак НОМЕР_12 , що перебувають в користуванні ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» на підставі договору оренди, водій ОСОБА_10 , при перевезенні вантажу пшениці згідно ТТН №6931-000759 від 17.08.2023 виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з. 41,88 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 74,5%.

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0051929 з визначенням фактичної ваги - 41,88 та нормативно допустимо ї - 24,0 т.

17.08.2023 на автодорозі 0-231705 Н-03, 4 км (в p-ні смт. Меджибіж) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028144, згідно з яким автомобілем марки MAN 19.414FLT держ. знак НОМЕР_13 (власник ОСОБА_11 ), напівпричіп JANMIL NW 1S держ. знак НОМЕР_14 , що перебувають в користуванні ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» на підставі договору оренди, водій ОСОБА_12 , при перевезенні вантажу пшениці згідно ТТН №6931-000756 від 17.08.2023 виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з. 39,60 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 65%.

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0051971 від 17.08.2023 з визначенням фактичної ваги - 39,60 т та нормативно допустимої - 24,0 т.

17.08.2023 на автодорозі 0-231705 Н-03, 4 км (в p-ні смт. Меджибіж) посадовими особами Укртрансбезпеки було складено наступні документи:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР028123, згідно з яким автомобілем марки RENAULT PREMIUM держ. знак НОМЕР_15 (власник ОСОБА_13 ФОП), напівпричіп KOEGEL S24 держ. знак НОМЕР_16 , що перебувають в користуванні ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО» на підставі договору оренди, водій ОСОБА_14 , при перевезенні вантажу пшениці згідно ТТН №6931- 000757 від 17.08.2023 виявлено порушення встановлених п.22.5 ПДР вагових обмежень, а саме загальна вага т.з. 41,990 т при допустимій 24,0 т, перевищення становить 74,9%.

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0051933 з визначенням фактичної ваги - 41,990 т та нормативно допустимої - 24,0 т.

- довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0059837 з аналогічними показниками.

20 вересня 2023 року Гречаником Олександром, начальником відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області, розглянуто справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та прийнято постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до позвивача №ПШ 030411, № ПШ 030410, № ПШ 030409, № ПШ 030408, № ПШ 030407, № ПШ 030406, № ПШ 030405, № ПШ 030404.

Згідно вказаних постанов допущено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вважає, що спірні постанови є протиправними та мають бути скасовані, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001№ 2344-ІІІ (далі також Закон № 2344-ІІІ).

Вказаний закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На момент прийняття оскаржуваної постанови таким органом виступав відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області.

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону №2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком №1567 (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно із пунктами 2 та 4 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку. Положення про формений одяг, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку посадової особи та працівника Укртрансбезпеки затверджує Мінінфраструктури. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пункт 21 Порядку №1567 передбачає, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з пунктами 25 -27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Як видно із матеріалів справи, позивача запрошено на розгляд справи 20.09.2023 про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що підтверджується відповідним повідомленням.

Про отримання листів позивач не заперечує.

Надаючи оцінку підставам застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу 17 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Статтею 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Позивач заперечує, що є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки на момент зупинки транспортних зосібв представниками Укртрансбезпеки, позивач не виконував комерційне перевезення на підставі відповідного договору, а здійснював транспортування власного вантажу.

Стосовно такого твердження суд зазнчає, що стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», надає визначення основних термінів, які вживаються у даному законі, зокрема: автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Тобто, дія закону поширюється на фізичних чи юридичних осіб автомобільних перевізників, які в процесі здійснення підприємницької діяльності перевозять вантаж для власних потреб чи надають послугу перевезення.

Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі Правила №363), наведені в цих Правилах терміни та поняття вживаються в такому значенні:

Перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами;

Договір про перевезення вантажів - двостороння угода між перевізником, вантажовідправником чи вантажоодержувачем, що є юридичним документом, яким регламентуються обсяг, термін та умови перевезення вантажів, права, обов`язки та відповідальність сторін щодо їх додержання;

Замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни;

Замовник - вантажовідправник або вантажоодержувач, який уклав з перевізником договір про перевезення вантажів;

Вантажовідправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка подає перевізнику вантаж для перевезення; Вантажоодержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до пункту 11.1 Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Згідно усіх товарно-транспортних накладних, що були надані під час проведення перевірки, автомобільним перевізником є товариство з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро".

Також позивач вказує, що автомобілі, які належать іншим особам, перебувають у користуванні ТОВ "Енселко Агро" на підставі договорів оренди.

Отже, позивач є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої та одинадцятої статті 8 цього Закону автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Перелік доріг місцевого значення, у тому числі їх ділянок, що суміщаються з вулицями міст та інших населених пунктів, затверджують Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні державні адміністрації один раз на три роки.

Так, розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 25.01.2022 № 27/2022-р "Про переліки автомобільних доріг загального користування місцевого значення області" автомобільні дороги 0-231705 та 0-230901 віднесено до автомобільних доріг загального користування місцевого значення Хмельницької області.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР №1306) передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема:

б) фактичної маси, а саме: комбіновані транспортні засоби: трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом максимального значення для автомобільних доріг місцевого значення 24 тонн;

в) навантаження на вісь максимального значення для автомобільних доріг місцевого значення, зокрема: на одинарну вісь - 7 тонн; на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 10,5 тонн.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Твердження позивача про те, що матеріали справи не містять доказів з приводу того, що після встановлення перевищення нормативно допустимих вагових параметрів водієві або власникові транспортного засобу пропонувалось привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормативами чи подальший рух транспортного засобу, яким керував водій, було заборонено, суд вважає помилковим, з огляду на наступне.

Згідно ТТН, які надавались водіями посадовим особам Укртрансбезпеки під час перевірки, вантаж, що перевозився, був подільним (зерно, карбамід).

Імперативна норма ПДР щодо заборони перевезення подільних вантажів з перевищенням параметрів, визначених підпунктами "б" та "в", вказує на те, що перевізник взагалі повинен утриматися від таких перевезень.

Суд звертає увагу, що подільний вантаж можна перевезти за декілька разів, щоб уникнути загрози пошкодження дорожнього полотна, тому дозвіл на перевезення такого вантажу з перевищенням вагових параметрів не видається, оскільки це є недоцільним.

Якщо ж перевізник перевищив габаритно-вагові параметри щодо подільного вантажу, дозвіл на перевезення якого не видається, то переміщення вантажу поза межами норми відбувається також без відповідного дозволу. Отже, подальший рух такого транспорту не забороняється. Однак, це не звільняє порушника від відповідальності, передбченої санкцією статті 60 Закону №2344-ІІІ.

Враховуючи наведене, посадові особи відповідачів не зобов`язані були забороняти подальший рух та пропонувати водіям привести у відповідність до певних норм габарити вантажу.

Вирішуючи питання щодо наявності перевищення габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу, суд враховує наступне.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах, врегульовано Порядком № 879.

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 16 Порядку №879 чітко визначено, що габаритно ваговий контроль, включає документальний та/або точний контроль. При цьому пунктом 5-1 даного Порядку визначено, що являє собою документальний габаритно-ваговий контроль.

Під час проведення рейдової перевірки 17.08.2023 та 22.08.2023 проводився саме документальний контроль, який не передбачає зважування автомобіля, а визначає масу автомобіля на підставі додавання власної маси автомобіля та маси вантажу, за наявності для цього даних у товаро транспортних накладних.

У спірних правовідносинах такий контроль було здійснено на підставі даних, наявних у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу та ТТН, та виявлено їх перевищення в кожному випадку понад 30% відповідно до встановлених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

За змістом Закону України "Про автомобільний транспорт", Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Мінтрансу України №363 від 14.10.1997 ТТН визначають обов`язковим документом, що повинен оформлятися при перевезенні вантажу та призначеним для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Щодо посилань позивача на те, що ТТН не може бути єдиним та беззаперечним доказом підтвердження реальної маси відповідного транспортного засобу станом на час його зупинки оцінюється судом критично, оскільки ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення вантажу, документує рух матеріальних цінностей, містить інформацію щодо кількості вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж та є одним із доказів реальності здійснення господарської діяльності з постачання, про що висловлено у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 року у справі № 810/3713/16.

Доводи позивача стосовно того, що вага в товарно - транспортних накладних, які надавались водіями посадовим особам Укртрансбезпеки, була орієнтовною, суд не бере до уваги з огляду на таке.

В контексті норм Правил дорожнього руху, завантажуючи вантажний автомобіль, позивач як перевізник був зобов`язаний враховувати дозволене фактичне навантаження на автомобіль.

Саме перевищення вагових параметрів під час перевезення вантжів спричиняє руйнування дорожнього покриття дороги, за що законом передбачена відповідальність.

Суд критично ставиться до інформації, що вказана в актах розбіжності, які позивач надає до позовної заяви, оскільки на момент проведення перевірки посадовим особам були надані ТТН, в яких указана інша вага.

Більше того, в кожному із актів розбіжності виявлена недостача вантажу при переважуванні понад 15000-18000 кг.

Таким чином, ТТН та зазначені в них дані щодо маси вантажу є належним доказом, на підставі якого під час здійснення документального габаритно-вагового контролю визначається загальна маса транспортного засобу, що і було зроблено працівниками Укртрансбезпеки.

Ці обставини належним чином були зафіксовані в актах перевірки та актах перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та не були спростовані позивачем належними та допустимими доказами ні під час розгляду справи відповідачем, ні під час судового розгляду справи.

Щодо доводів позивача про те, що постанова ПШ № 030411 містить недостовірні дані через зазначення неправильного часу здіцснення перевірки, суд зазначає, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Враховуючи те, що в акті, складеному посадовими особами Укртрансбезпеки, належним чином зафіксоване вчинене порушення та той факт, що усі інші дані, зазначені в акті та в постанові збігаються, суд вважає, що технічна помилка, допущена в постанові № ПШ 030411 від 20.09.2023 у графі час, не впливає на її правомірність.

З огляду на доведеність в ході судового розгляду справи факту перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні 17.08.2023 та 22.08.2023 подільного вантажу, суд дійшов висновку, що спірні постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Суд враховує, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Також у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що в задовленні позовних вимог належить відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративно-господарського штрафу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Енселко Агро" (вул. Центральна, 59,Сахнівці,Хмельницький район, Хмельницька область,31334 , код ЄДРПОУ - 37083810)
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14,м. Київ,03170 , код ЄДРПОУ - 39816845) Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя В.К. Блонський