Справа № 760/6319/23
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/6319/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Щепановій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Онищенко Ярослава Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2023 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Онищенко Ярослава Анатолійовича, про скасування постанови серії ЕАС № 6654639 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.03.2023 року відносно нього працівником поліції - інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Онищенко Ярославом Анатолійовичем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 16 год. 23 хв. за адресою м. Київ, проспект Голосіївський, 118-1, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що 09.03.2023 року о 16 год. 45 хв. дійсно рухався по правій смузі Голосіївського проспекту та на зелений миготливий мав право проїхати його. Проте, у цей час на праву смугу руху, перед ним, раптово, з лівої смуги для руху виїхав інший автомобіль та «підрізав» його. Тим самим завадив позивачу вчасно зупинитись перед стоп-лінією. З метою уникнути зіткнення, позивач вимушено, вже перед лінією світлофора звернув на ліву смугу та після цього перестроївся назад на праву смугу руху. Так як цей маневр унеможливлював зупинку перед стоп-лінією, то ОСОБА_1 перетнув перехрестя.

Позивач вважає, що вказаного в постанові правопорушення не вчиняв, його дії були вчинені в стані крайньої необхідності та відповідали ст. 18 КУпАП. Наголошує на тому, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності з суттєвим порушенням встановленого КУпАП порядку, а тому постанова підлягає скасуванню.

Просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 536,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

22.03.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.03.2023 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Позивачу та його представнику судом було надіслано копію ухвали суду від 24.03.2023 року. Відповідачу та третій особі судом було надіслано копію ухвали суду від 24.03.2023 року та копію позовної заяви із додатками, яку останні отримали 26.04.2023 року та 28.04.2023 року, про що свідчить відмітка про вручення поштового відправлення на супровідному листі.

08.05.2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 6654639 від 09.03.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - винесена законно та обґрунтовано. Вказує, що працівниками Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції як уповноваженими та відповідальними особами вірно винесено постанову, з дотриманням правил чинного законодавства.

Звернув увагу суду в своєму відзиві та надав до суду відео фіксацію вчинення позивачем правопорушення, яке зафіксоване за допомогою реєстратора службового автомобіля «Mitsubishi Outlander 116219», на 16:24:05 якого чітко зафіксовано, що автомобіль «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 здійснює рух на заборонений червоний сигнал світлофора.

Стверджує, що позивач, подавши позов, жодних переконливих доказів своєї невинуватості не надав. Зауваження в позові про те, що на думку позивача був порушений процесуальний порядок розгляду справи не є підставою для скасування винесеної постанови та звільнення останнього від адміністративної відповідальності.

Просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

02.06.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній заперечує зазначене відповідачем у відзиві та вважає, що Департаментом патрульної поліції не спростовано доводи позовної заяви, а саме не спростовано доводів того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.03.2023 року відносно ОСОБА_1 працівником поліції - інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Онищенко Ярославом Анатолійовичем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 16 год. 23 хв. за адресою м. Київ, проспект Голосіївський, 118-1, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Дослідивши складену постанову серії ЕАС № 6654639 від 09.03.2023 року та інші матеріали справи, суд вбачає наступне.

Постанову винесено інспектором роти 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції - старшим лейтенантом поліції Онищенко Ярославом Анатолійовичем, як посадовою особою Національної поліції на місці вчинення правопорушення в межах покладених на нього повноважень.

Згідно ст. 6, ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями п. 8 ч. 1 зазначеної статті встановлено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань, забезпечує публічний порядок та безпеку, що закріплено у ст. 2 Закону України «Про національну поліцію».

Разом з тим, у зв`язку до покладених на поліцію повноважень, що визначено ст. 22 Закону, поліція, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє такі виявлені правопорушення, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про адміністративні правопорушення ПДР передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У випадках, передбачених ч. 4 ст. 158 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення було зафіксоване за допомогою реєстратора службового автомобіля «Mitsubishi Outlander 116219», на 16:24:05 якого чітко зафіксовано, що автомобіль «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 здійснює рух на заборонений червоний сигнал світлофора.

Враховуючи викладені норми, інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вірно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та вірно застосував норми матеріального права.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність відеозапису, здійсненого за допомогою реєстратора службового автомобіля «Mitsubishi Outlander 116219» як доказу в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який спростовує твердження позивача щодо того, що він не порушував правила дорожнього руху, передбачених п. 8.4.7.е та діяв в стані крайньої необхідності.

Доказів на спростування того, що в діях позивача відсутнє порушення п. 8.4.8.е ПДР України, останнім не надано.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень відповідача в порядок та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведе вище, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

З огляду на те, що у задоволенні позову позивачу відмовлено, а тому правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 122,251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Онищенко Ярослава Анатолійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення складено 26.12.2023.

Суддя: О.М. Букіна