Справа № 314/5315/23
Суддя: Свідунович Н. М.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/5315/23
Провадження № 2-а/314/24/2023
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 314/5315/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00013864 від 05.10.2023 встановлено, що 04.10.2023 о 17 годині 28 хвилин за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністратвиних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,238 % (3,695 т) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т. Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. Позивач зазначає, що транспортний засіб DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , рухався у складі автопоїзду, тобто до нього був приєднаний напівпричіп контейнеровоз PANAV NS 136, д/н НОМЕР_2 . ОСОБА_1 зазначає, що власником транспортного засобу DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , є він, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 , власником напівпричіпу контейнеровозу PANAV NS 136, д/н НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 . Транспортний засіб DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , напівпричіп контейнеровоз PANAV NS 136, д/н НОМЕР_2 , передані в оренду ТОВ «ОІЛТРЕЙД». Згідно товарно-транспортної накладної № 426 від 04.10.2023, перевізник ТОВ «ОІЛТРЕЙД» трьохвісним тягачем DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , у контейнеровозі PANAV NS 136, д/н НОМЕР_2 , перевозив шрот соняшниковий насипом. Загальна маса автопоїзду в товарно-транспортній накладній № 426 зазначена як 43720 кг. В оскаржуваній постанові загальна маса визначена як 43695 кг. Враховуючи, що сипучий вантаж перевозився контейнеровозом, вага якого на вісі могла розподілятись самочинно під час руху, його загальна дозволена маса складала в межах 44 т, що згідно п. 22.5 ПДР України не є порушенням. Вагу інспектором було пораховано помилково, так якби вантаж перевозився звичайним напівпричіпом, чого в дійсності не було. Позивач вважає, що власник авто не завжди є відповідальною особою або автомобільним перевізником. Відповідальною особою за вказані транспортні засоби і здійснювану на них господарську діяльність із 22.09.2023 є ТОВ «ОІЛТРЕЙД». Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00013864 від 05.10.2023, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматизованої фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. провадження у справі про адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, закрити.

Ухвалою суду від 10.11.2023, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05.12.2023 на електронну адресу Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов відзив, у якому не погоджуючись із адміністративним позовом, представник відповідача зазначає, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623).

За приписами ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. ч. 2,3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. За приписами Постанови КМУ від 08.10.2022 № 1145 «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Відповідно до п. 3 Постанови КМУ від 08.10.2022 № 1145 «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування. Відповідно відповідач стверджує, що невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративного правопопрушення саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб, у даному випадку ОСОБА_1 , або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований. Відповідач стверджує, що напівпричіп це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів, власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, у тому числі зі ст. 132-1 КУпАП. Відповідач стверджує, що позивач як власник транспортного засобу не вжив заходи щодо внесення відповідних відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Відповідно до п. п. «б» п. 22.5 ПДР України, рух траснпортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів: трьохвісний автомобіль (тягач) з двомісним або трьохвмісним напівпричіпом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двомісним або трьохвмісним напівпричіпом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13, 716 метра 44 т (для автомобільних доріг державного значення, 24 т (для автомобільних доріг місцеівого значення). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , автомобіль DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, власником якого є позивач. Кількість вісей транспортого засобу 6 штук, загальна маса 47250 кг.

За приписами Наказу Міністерства трансопрту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше). Позивач, згідно товарно-транспортної накладної № 1419 від 11.10.2023, перевозив вантаж-шрот соняшниковий негранульований, насипом, без тари. При цьому, перевезення сипучого вантажу без тари в контейнерах заборонено. Відповідно п. п. 8.14, 8.15 Наказу Міністерства трансопрту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення. Згідно п. 17.15 Наказу Міністерства трансопрту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача. Оскільки в реєстаційних документах на транспортний засіб PANAV NS 136, д/н НОМЕР_2 , він вказаний як «напівпричіп-контейнеровоз» тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції так і його призначенню. Із фотофіксації руху транспортного засобу вбачається, що вказаний у постанові сідловий тягач з напівпричіпом перевозив предмет з ознаками контейнеру, до конструкції якого внесено зміни-додано тентований верх. Напівпричіп не є контейнером у розумінні Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», бо не має жорсткого даху, як складової частини жорсткого каркасу контейнеру, не має відповідного маркування та пломбування. Відповідач стверджує, що сам факт реєстрації за особою автомобільного транспорту-контейнеровоза не поширює вагові обмеження, передбачені п. 22.5 ПДР України у 44 т для відповідного транспорту, оскільки головною умовою, при цьому, є саме використання транспортного засобу як контейнеровоза і перевезення вантажу саме у контейнері. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини суд, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Судом встановлено, що 05.10.2023 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В., винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00013864, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

В описовій частині постанови вказано, що 04.10.2023 о 17 годині 28 хвилини за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,238 % (3,695 тон) при дозволеній максимальній масі 40 т.

За приписами ч. 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Відповідно до п. 16 вказаного Порядку, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену ст. 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі автоматичний пункт) є комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених п. 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером (п. 2 Порядку).

Згідно з п. 12 Порядку, автоматичний пункт може забезпечувати:

вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

вимірювання загальної маси транспортного засобу;

визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

вимірювання габаритів транспортного засобу;

фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);

фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163 (п. 8 Порядку).

За приписами ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч. ч. 2,3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль це колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт. Причіп-транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Напівпричіп причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача. З таких обставин, напівпричіп це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, відтак рущійною силою для нього є саме тягач, який є основним трансопртним засобом.

Згідно товарно-транспортної накладної від 04.10.2023 № 426, позивач перевозив вантаж-шрот соняшниковий насипом.

За приписами Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно п. 17.6 Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», для перевезення контейнерів перевізник повинен надавати автомобілі (автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричіпи-контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями, тощо). За положеннями п. п. 17.1-17.5 Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари у первинній або у полегшеній тарі. Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних мезанізмів. Відтак, перевезення сипучого вантажу без тари заборонено в контейнерах. Із фотознімків вбачається, що сідловий тягач з напівпричіпом перевозив предмет з ознаками контейнеру, до конструкції якого внесено зміни-додано тентований верх. У розумінні Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», напівпричіп не є контейнером, бо не має жорстково даху як складової частини жорсткого каркасу контейнеру, не має відповідного маркування та не має пломбування.

Аналізуючі наведені обставини суд не може не дійти висновку, що сам факт реєстрації за особою автомобільного транспорту-контейнеровоза не поширює вагові обмеження, передбачені п. 22.5 ПДР України, у 44 т для відповідного транспорту, так як головною умовою є саме використання транспортного засобу як контейнеровоза і перевезення вантажу саме у контейнері. За таких обставин, максимально допустиме навантаження для транспортного засобу позивача становить 40 т.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей щодо іншого належного користувача транспортного засобу DAF FTP XF 105, д/н НОМЕР_1 , крім позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За правилами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що вони свідчать про наявність події адміністративного правопорушення, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 241-246, 250, 251, 257-262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

26.12.2023