Справа № 160/8997/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/8997/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року (суддя Верба І.О.)

у справі № 160/8997/23

за позовом ОСОБА_1 ,

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відмові в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 протиправними, скасувавши рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.08.2021 № 20;

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 19.05.2022 № 20;

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 15.03.2023 № 20;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з дати звернення, а саме: з 17.08.2021, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи з 09.08.1984 по 15.12.1988, з 18.12.1978 по 13.07.1981.

08.05.2023 представником позивачки адвокатом Ковалем О.В. подав до суду заяву про поновлення процесуального строку на звернення до суду, мотивовану посиланням на п. 3 розділу IV «Прикінцеві положення» КАС України та дією карантину на час звернення до суду. Також представник позивачки вказує, що позивачка, отримавши вперше відмову в призначенні пенсії, намагалась самостійно, з урахуванням обмежувальних дій карантину, надати додаткові документи, витребувані органом Пенсійного фонду. Крім того, з 24.02.2022 введено воєнний стан, у зв`язку в умовах воєнного стану процесуальні строки можуть бути продовжені до закінчення воєнного стану.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 заявлені причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом визнано неповажними, залишена без розгляду позовна заява ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:

визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у відмові в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протиправними, скасувавши рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.08.2021 № 20;

скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , від 19.05.2022 № 20;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з дати звернення, а саме з 17.08.2021, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи з 09.08.1984 по 15.12.1988, з 18.12.1978 по 13.07.1981.

Суд дійшов висновку, що позивачкою не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачка через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення. Позивачка вказує про можливість продовження процесуальних строків на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також введенням воєнного стану в України. Позивачка зазначає, що кожного разу, коли вона зверталась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії і надаючи додаткові документи, вона мала надію на призначення пенсії, але органи Пенсійного фонду України щоразу знаходили нові підстави для відмови в призначенні пенсії.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Строк звернення до адміністративного суду встановлений статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Виходячи з наведених процесуальних норм, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс встановлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

Виходячи з наведеного, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Разом з тим, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, в спірному випадку про порушення права на призначення пенсії позивачка дізналася, отримавши оскаржувані рішення органів Пенсійного фонду від 25.08.2021 № 20 та від 19.05.2022 № 20. Позовна заява подана та отримана судом першої інстанції - 28.04.2023.

Оцінюючи наведені позивачами доводи, суд першої інстанції вказав, що позивачкою, в тому числі на пропозицію суду, не зазначено причин пропуску строку звернення до суду, які є поважними. Як зауважено судом першої інстанції, не реалізація позивачкою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики. При цьому, не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

З приводу посилання позивачки на запроваджений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 на всій території України карантин з 12 березня 2020 року, який був продовжений до Урядом України до 30 червня 2023 року, суд першої інстанції правильно визнав помилковим застосування позивачкою пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» КАС України в редакції, що діяла до 17.07.2020.

Станом на час звернення позивачки до суду відповідно до пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, суд першої інстанції правильно вказав, шо підстави пропуску строку звернення до суду, пов`язані з карантином, не є автоматичними, та пов`язуються з наявністю для позивача обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином. Позивачка про наявність таких обмежень та обставин не заявляла, відповідних доказів не надала.

Що стосується введення воєнного стану, суд апеляційної інстанції зазначає, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України і на даний час Указом Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 воєнний стан продовжено до 23.02.2023.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Верховний Суд на сайті Судової влади України оприлюднив інформацію щодо особливостей здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, зокрема, зауважив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

При цьому, у листі Верховного Суду від 04.03.2022 зазначено, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Також 02 березня 2022 року Рада суддів України видала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану. Серед основних рекомендацій щодо розгляду судових справ зокрема вказано, що суди мають продовжувати процесуальні строки щонайменше до закінчення воєнного стану.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 у справі №240/3771/21 вказав, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що позивачка не наводить конкретних обставин, пов`язаних з воєнним станом, які зробили неможливим своєчасне звернення до суду з цим позовом, не надає доказів на підтвердження того, як саме введення воєнного стану вплинуло на можливість реалізації позивачкою свого права на звернення до суду.

Таким чином, зважаючи на встановлений законом 6-місячний строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, позивачка не зазначила поважних підстав для поновлення цього строку, наведені нею аргументи не є переконливими свідченнями того, що за наявності наміру поновити порушені права, позивачка була об`єктивно позбавлена можливістю вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом.

Невжиття позивачкою активних дій протягом тривалого часу з моменту обізнаності з наявністю рішень, правомірність яких становить предмет цього позову, за відсутності істотних обставин, перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду.

Враховуючи відсутність поважних причин пропуску позивачами строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовної заяви в певній частині заявлених вимог.

Викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.ст.317, 320 КАС України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у справі № 160/8997/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко