Справа № 460/12373/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2023 року м. Рівне №460/12373/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доУправління Державної міграційної служби України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі, - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі, - УДМС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення №9317 від 15.05.2023 про скасування посвідки № НОМЕР_1 на тимчасове проживання, виданої 14.04.2022 громадянину Азербайджана ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення суперечить вимогам чинного законодавства України, оскільки УДМС України у Рівненській області, скасовуючи посвідку, жодним чином не обґрунтувало та не навело конкретних підстав та відомостей, з яких приймалося оскаржуване рішення.

Ухвалою суду від 24.05.2023 позовна заява залишалася без руху. У вказаний в ухвалі суду строк позивач допущені недоліки позовної заяви усунув, а отже позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 06.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнав. В обґрунтування заперечень зазначив, що під час проведення перевірки законності перебування іноземця в Україні за запитом Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.05.2023 було встановлено, що 09.05.2023 Головним управлінням Державної міграційної служби у Львівській області прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну позивачу строком на 3 (три) роки до 09.05.2026. У зв`язку з цим, з підстав, визначених п.5 п. 63 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322, відповідно до яких посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі - коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну, відповідачем прийнято спірне рішення. Вважає, що у спірних правовідносинах, діяв на підставі та в межах повноважень, встановлених законом, а тому підстави для скасування спірного рішення відсутні.

Інших заяв по суті від учасників справи до суду не надходило.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Азербайджану, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_2 , виданого 12.02.2013 на його ім`я Міністерством внутрішніх справ Азербайджану (а.с.33-34, 35-36).

14.04.2022 Управлінням Державної міграційної служби України у Рівненській області позивачу на підставі ч.14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 , строком дії до 12.02.2023 (а.с.9).

09.05.2023 головним спеціалістом відділу міграційного контролю та адміністративного провадження управління з питань імміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУ ДМС у Львівській області ОСОБА_2 прийнято рішення про заборону в`їзду на територію України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 , яким останньому заборонено в`їзд на територію України терміном на 3 (три) роки до 09.05.2026. Вказане рішення затверджене начальником ГУ ДМС у Львівській області 09.05.2023 (а.с.39-40).

15.05.2023 Управлінням Державної міграційної служби України у Рівненській області прийнято рішення №9317 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_4 на підставі підпункту 5 пункту 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

16.05.2023 позивач ознайомлений із зазначеним рішенням під особистий підпис (а.с.10).

Вважаючи рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується і виходить з такого.

Відповідно до ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлення порядку їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначено Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 3773-VI).

За визначеннями термінів, наведеними у статті 1 Закону №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом; посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з ч.3 ст.5 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 вказаного Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

В силу вимог ч.14 ст.4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Відповідно до ч.14 ст.5 Закону №3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Судом встановлено, що 14.04.2022 відповідачем позивачу видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 , строком дії до 12.02.2023, на підставі ч.14 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

При цьому, суд зауважує, що 21.10.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1202 "Деякі питання реалізації актів законодавства у сфері міграції в умовах воєнного стану", якою, зокрема, установлено, що посвідки на тимчасове чи постійне проживання, крім тих, які оформлені громадянам Російської Федерації, строк дії яких закінчився або які підлягають обміну відповідно до законодавства після 24 лютого 2022 р., підтверджують законні підстави для тимчасового чи постійного проживання в Україні та право на в`їзд в Україну на період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення чи скасування.

Загальновідомо, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався (востаннє до 14.02.2024), тобто діє дотепер.

Отже, незважаючи на закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_3 , позивач з 13.02.2023 в силу вимог постанови КМУ №1202 проживав в Україні на законних підставах.

Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322 (далі - Порядок №322).

Посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні (п.1 Порядку №322).

Відповідно до п.63 Порядку №322, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі:

1) отримання даних з баз даних Реєстру, відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз інших державних органів або інформації від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів;

2) отримання вмотивованого клопотання приймаючої сторони про скасування посвідки (у тому числі в разі звільнення іноземця або особи без громадянства із займаної посади) або припинення діяльності приймаючої сторони - юридичної особи;

3) коли іноземця або особу без громадянства засуджено в Україні до позбавлення волі;

4) коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

5) коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну;

6) отримання особою паспорта громадянина України (тимчасового посвідчення громадянина України), посвідки на постійне проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист;

6-1) якщо з`ясується, що в іноземця або особи без громадянства припинилися підстави для перебування на території України, або якщо після оформлення посвідки з`ясується, що юридичний факт підтверджений/засвідчений відповідним документом, зазначеним у частинах четвертій - сімнадцятій статті 5 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, який подавався іноземцем або особою без громадянства для оформлення посвідки, визнано недійсним, скасованим, нікчемним або таким, що не відбувся;

6-2) отримання від іноземця або особи без громадянства заяви про скасування виданої посвідки;

7) в інших випадках, передбачених законом.

Як свідчить зміст спірного рішення №9317 від 15.05.2023 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 громадянину ОСОБА_4 , останнє прийняте на підставі підпункту 5 пункту 63 Порядку №322, а саме: коли уповноваженим державним органом прийнято рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства чи їх примусове видворення за межі України або про заборону подальшого в`їзду в Україну.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем суду надано рішення ГУ ДМС у Львівській області від 09.05.2023 про заборону в`їзду на територію України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким останньому заборонено в`їзд на територію України терміном на 3 (три) роки до 09.05.2026.

З цього приводу, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.13 Закону №3773-VI в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, зокрема, якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Згідно з ч. 3 ст. 13 цього ж Закону, рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

Порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі - особи), перебування яких на території України не дозволяється, визначає Інструкція про порядок прийняття Державною міграційною службою України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.12.2013 № 1235, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2014 за № 25/24802.

Пунктом 3 Інструкції № 1235 визначено, що рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за наявності підстав, зазначених в абзацах другому, третьому та сьомому частини першої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно з підпунктом "д" пункту 4 Інструкції № 1235 рішення про заборону в`їзду в Україну особам приймається ДМС та її територіальними органами за власною ініціативою або за поданням державного, приватного виконавця у разі якщо під час попереднього перебування на території України особа не виконала рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або має інші невиконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну.

Так, зі змісту рішення про заборону в`їзду на територію України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 від 09.05.2023 судом встановлено, що до ГУ ДМС у Львівській області 21.04.2023 надійшло обґрунтоване клопотання про прийняття рішення щодо заборони в`їзду на територію України терміном на три роки від УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, відносно громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 . Також зазначено, що у ході вивчення даних документів було встановлено, що іноземний громадянин, перебуваючи на території України, 13.06.2022 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції винесено постанову про порушення вимог ч.1 ст.126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, який станом на 14.04.2023 порушником не сплачено.

Суд зауважує, що вказане рішення щодо заборони позивачу в`їзду на територію України від 09.05.2023 не є предметом спору цій справі, є чинним, жодних доказів його оскарження та скасування учасниками справи не подано, судом не здобуто і матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що рішенням ГУ ДМС у Львівській області від 09.05.2023 громадянину Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 заборонено в`їзд на територію України терміном на 3 (три) роки до 09.05.2026, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи спірне рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 15.05.2023 № НОМЕР_4 з підстав, визначених пп.5 п.63 Порядку №322, діяв правомірно.

Продовжуючи перевірку спірного рішення на відповідність іншим критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Пунктом 64 Порядку №322 встановлено, що рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

За правилами пункту 65 Порядку №322 копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.05.2023 відповідачем отримано запит Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.05.2023 №2093/147-33.14-05-06-55 щодо законності перебування позивача на території України (а.с.38). За наслідками такої перевірки відповідачем встановлено, що 09.05.2023 ГУ ДМС у Львівській області прийнято рішення рішення про заборону в`їзду на територію України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим 15.05.2023 першим заступником начальника УДМС України в Рівненській області на підставі пп.5 п.63 Порядку №322 прийнято спірне рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання позивача.

Як свідчить зміст рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 від 15.05.2023, останнє вручене позивачу під розписку 16.05.2023, тобто на наступний день після його прийняття, а отже з дотриманням вимог, визначених пунктами 64, 65 Порядку №322.

З урахуванням встановлених обставин справи в їх сукупності та наведених норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 від 15.05.2023 прийняте відповідачем на підставі, в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно, а тому підстави для визнання його протиправним і скасування у суду відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Водночас суд зазначає, що сума судового збору 805,21 грн, яка сплачена відповідно до квитанції №33 від 22.05.2023, в силу вимог п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" може бути повернута позивачу за його клопотанням, оскільки заяви про забезпечення позову позивач до суду не подавав.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 грудня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,

Відповідач - Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (вул.16 Липня, буд. 6,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 37829784)

Суддя Н.С. Гудима