Справа № 160/33407/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 грудня 2023 рокуСправа № 160/33407/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу поліції, Шевченківського відділу в м. Дніпро Головного управління фірми Державна міграційна служба України в Дніпропетровській області, Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

20.12.2023 року ОСОБА_1 звернуся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шевченківського відділу поліції, Шевченківського відділу в м. Дніпро Головного управління фірми Державна міграційна служба України в Дніпропетровській області, Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, в якому просить:

- визнати порушення трьома відповідачами прав позивача на свободу і вільне пересування та на визнання своєї правосуб`єктності, які гарантовані кожній людині: ст. 3, 8, 9, 29 Конституції України, ст. 6, 9 Загальної декларації прав людини, ст. 9, 16 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини основоположних свобод;

- визнати протокол 080678 про адміністративне затримання на 3 (три) години від 07.09.2023 року безпідставним і незаконним, та скасувати його;

- визнати протокол серії ПР МДН №00556 від 07.09.2023 року про адміністративне правопорушення Шевченківського відділу в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області безпідставним і незаконним, та скасувати його;

- визнати постанову серії ПН МДН №005554 про адміністративне правопорушення від 07.09.2023 року Шевченківського відділу в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області безпідставною і незаконною та її скасувати;

- визнати рішення №013762 від 07.09.2023 року про примусове повернення в країну походження, або третю країну іноземця, або особи без громадянства, Шевченківського відділу в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області безпідставним і незаконним, та скасувати його;

- визнати дії та бездіяльність посадових осіб юридичної особи Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області такими, що грубо порушили права позивача, які гарантовані кожній людині: ст. 3, 19, 21, 22, 28, 31, 32, 33 Конституції України; ст. 2, 3, 5, 6, 9, 12 Загальної декларації прав людини; ст. 2, 7, 16 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права; ст. 3, 5, 8, 14 Європейської конвенції про захист прав людини і головних свобод; ст. 2, 3 Закону України «Про національну безпеку»;

- визнати права позивача порушеними та призначити справедливу та достатню компенсацію за нанесення йому цими порушеннями моральної шкоди, обов`язок відшкодування якої покласти на порушників у таких пропорціях:

300 000, 00 грн на ОП №7 ГРУП ГУНП в Дніпропетровській області;

300 000,00 грн на Шевченківський відділ в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області;

200 000,00 грн на Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області.

- визнати позивача повноправним представником корінного народу сучасної України, громадянина Республіки Україна за походженням, у зв`язку з чим покласти на МВС України обов`язок забезпечити позивача паспортом громадянина України встановленого зразку, відповідно до Постанови Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992 року, або повернути паспорт позивача громадянина УРСР-СРСР, який був викрадений співробітниками міліції у 2006 році;

- покласти обов`язок на Шевченківський відділ в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області скасувати штамп прийнятого рішення про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни, про що постановити відповідну відмітку в закордонний паспорт фізичної особи громадянина рф серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3, 6 статті 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 5 статті 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до п. 1 та п. 3 частини 1 статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема:

адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до вимог частини 1 статті 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У поданій позовній заяві заявлено зокрема такі вимоги:

- визнати протокол 080678 про адміністративне затримання на 3 (три) години від 07.09.2023 року безпідставним і незаконним, та скасувати його;

- визнати протокол серії ПР МДН №00556 від 07.09.2023 року про адміністративне правопорушення Шевченківського відділу в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області безпідставним і незаконним, та скасувати його;

- визнати постанову серії ПН МДН №005554 про адміністративне правопорушення від 07.09.2023 року Шевченківського відділу в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області безпідставною і незаконною та її скасувати;

- визнати рішення №013762 від 07.09.2023 року про примусове повернення в країну походження, або третю країну іноземця, або особи без громадянства, Шевченківського відділу в м. Дніпро ГУ ГМСУ в Дніпропетровській області безпідставним і незаконним, та скасувати його;

Суд зазначає, що в цьому випадку предмет заявлених позивачем позовних вимог є різним та кожна з них складає самостійне судове провадження, що відповідно до частини 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України виключає можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві.

Таким чином, суд установив, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу, що роз`єднання заявлених позивачем вимог з їх подальшим розглядом, може мати місце лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і альтернативна (виключна) підсудність для категорії розгляду справ за заявленими вимогами не передбачено, що унеможливлює об`єднання спірних вимог в одне провадження та застосування положень статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу з усіма доданими до неї документами.

Стосовно сплаченого позивачем судового збору, суд зазначає таке.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки сплата судового збору ОСОБА_1 підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №72 від 20.12.2023 року (1073,60 грн), тому наявні підстави повернути платнику сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу поліції, Шевченківського відділу в м. Дніпро Головного управління фірми Державна міграційна служба України в Дніпропетровській області, Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений відповідно до платіжної інструкції на переказ готівки №72 від 20.12.2023 року судовий збір у розмірі 1073,60 грн. з Державного бюджету України.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко