Справа № 202/17248/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 202/17248/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року в адміністративній справі №202/17248/23 (головуючий суддя першої інстанції Слюсар Л.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області; Відділу поліції №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області; Поліцейського СРПП ВП №3 Краматорського РУП старший сержант поліції Водолазького Євгена Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 11.09.2023 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з позовом до ГУ НП в Донецькій області; Відділу поліції №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області; Поліцейського СРПП ВП №3 Краматорського РУП старший сержант поліції Водолазького Є.О., в якому просив скасувати постанову серія БАБ №8537153 від 02.09.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Постанову поліцейського СРПП ВП № 3 Краматорського РУП старшого сержанта Водолазського Євгена Олександровича, серія БАБ № 8537153 від 02 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасовано.

Провадження в адміністративній справі про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління Національної поліції в Донецькій області, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови порушення поліцейський діяв законно, а сама постанова відповідає вимогам чинного законодавства та винесена об`єктивно, з урахуванням всіх обставин справи. Під час перевірки документів на місці події, відповідачем встановлено, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки постановою Жовтневого районного суду м.Харків від 24.01.2023 по справі №202/2195/22 позивача було позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили, а тому позивач не мав права керувати транспортним засобом. Також апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки свідок зі сторони позивача був допитаний без участі представника ГУ НП та останній не мав можливості задати свідку питання.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші відповідачі відзиви на апеляційну скаргу не подали, що не перешкоджає розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 286 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 вересня 2023 року поліцейським СРПП ВП № 3 Краматорського РУП старшийм сержантом Водолазським Євгеном Олександровичем винесено постанову Серія БАБ № 853715 по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно тексту постанови, ОСОБА_1 02 вересня 2023 року о 15 годині 40 хвилин керував транспортним засобом Субару Аутбек, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 7).

Вказаною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн..

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення на користь позивача зазначив, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що викладені в оспорюваній постанові. Оскільки порушення позивачем Правил дорожнього руху належним чином не підтверджено, відповідачем жодних доказів щодо обставин, які мали місце 02.09.2023 року за участю позивача, надано суду не було, а тому факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вказані Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пункту 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема - посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до пункту 2.4 «а» ПДР України на вимогу правцівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до частини 4 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 22 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, частини перша, друга і четверта статті 126.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 02 вересня 2023 року о 15 годині 40 хвилин керував транспортним засобом Субару Аутбек, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. (а.с. 7).

Скаржником в апеляційній скарзі та у відзиві на позов зазначено, що о 15 год.30 хв. 02.09.2023 транспортний засіб «SUBARU» державний номер НОМЕР_1 по с.Соснове почав здійснювати різкий маневр ліворуч, у напрямку прилеглої території залізничного вокзалу, та зупинився. У зв`язку із чим, до позивача, який їхав у цьому автомобілі, підійшли поліцейські, які здійснювали патрулювання.

Під час перевірки документів, а також з`ясування повних анкетних даних та наявності відомостей щодо правопорушень позивача, поліцейський СРПП ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старший сержант поліції ОСОБА_2 за допомогою ІІПС «Армор» встановив, що постановою Жовтневого районного суду м. Харків, ОСОБА_1 позбавлений права керування строком на 1 рік.

Пересвідчившись про наявність у Єдиному державному реєстрі судових рішень відмітки про набрання законної сили постанови Жовтневого районного суду м. Харків від 24.01.2023 року по справі №202/2195/22, якою позбавлено позивача права керування, ОСОБА_2 , дійшов висновку, що в діях позивача вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно тексту позову та пояснень позивача в судових засідань, позивач не керував автомобілем, 02.09.2023 року за кермом автомобіля був його товариш ОСОБА_3 .. Після зупинки транспортного засобу, позивач вийшов з автомобіля та закурив. Через деякий час до них під`їхав автомобіль поліції та інсектори попросили в нього надати документи. Пізніше відносно позивача було винесено постанову серія БАБ №853715 (а.с. 3 зворот).

Позивач вважає, що відповідач розглянув справу, не маючи жодних підтверджуючих даних про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, чим порушив приписи ст.245 КУпАП. Крім того в порушення вимог ст.283 КУпАП в зазначеній постанові не вказано адресу, за якою начебто позивач рухався на транспортному засобі, а лише вказано населений пункт.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови, наявні в матеріалах справи докази та пояснення сторін, апеляційний суд, зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які посилається останній, не спростовано доводів позивача та не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис не містить обставин, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, тобто обставин зупинки транспортного засобу під керуванням саме позивача. На відеозапису позивач ОСОБА_1 знаходився вже біля автомобіля та курить, патрульні знаходяться поруч.

Крім того, на відеозапису відсутній звук, а тому не можливо встановити предмет бесіди між позивачем та патрульними.

Доказів того, що саме позивач перебував за кермом під час руху транспортного засобу та здійснював небезпечний, на думку відповідача, маневр, скаржником не надано ані суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Посилання скаржника на перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час перевірки документів колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказане не підтверджено належними та допустимими доказами та матеріали справи не містять доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаній в постанові день.

Щодо посилань скаржника на постанову Жовтневого районного суду м.Харків від 24.01.2023 року по справі №202/2195/22, апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки скаржником не доведено перебування саме позивача за кермом транспортного засобу у вказаний в постанові день.

Згідно із частиною 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Натомість, відповідач посилається на обставини, які належним чином не підтверджені.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП не доведена скаржником належними та допустимими доказами, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, як правильно зазначив суд першої інстанції

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції процесуального права в частині виклику та допиту свідка, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі посилання спростовуються матеріалами справи, в яких міститься як журнали судового засідання, де був присутній представник відповідача, так і диски із записом цих судових засідань, де свідка ОСОБА_3 було викликано та допитано у відповідності до вимог ст.65 КАС України.

Згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність винесення постанови серія БАБ №8537153 від 02 вересня 2023 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року в адміністративній справі №202/17248/23 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року в адміністративній справі №202/17248/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко