Справа № 761/42068/23
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/770/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Матвєєвої Ю.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), головного інспектора Павлюка Віталія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов, у якому позивач просив суд:

-Визнати протиправною і скасувати постанову головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюка Віталія Івановича серія 1КІ № від 09.11.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

-Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) витрати по сплаті штрафу в розмірі 357 грн. по квитанції №306474681 від 09.11.2023 та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 09.11.2023 року головним інспектором з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюком В.І.було винесено постанову серії 1КІ № від 09.11.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 680,00 грн. Позивач вказує, що зазначена постанова була винесена інспектором безпідставно, докази вчинення позивачем правопорушення відсутні, а відтак наявні підстави для скасування зазначеної постанови, та закриття провадження у справі, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2023 р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

19.12.2023 року від представника відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого в задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити, вважає, що дії головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюка В.І. під час виявлення адміністративного правопорушення та винесення постанови про адміністративне стягнення є цілком правомірними і такими, що відповідають діючому законодавству, а дії позивача такими, що порушують ПДР України, відповідальність за них передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, позов безпідставним та необґрунтованим. Згідно з п. 15.9 ПДР України заборонено зупинку безпосередньо в місці в`їзду/виїзду з прилеглої території, що підтверджується фотофіксацією. Порушення даного пункту правил саме вказано в постанові про адміністративне правопорушення. Своїми діями позивач порушив правила зупинки, стоянки, чим створив загрозу безпеці дорожньому руху, що передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

22.12.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що постановою головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюка В.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 09.11.2023 року серії 1КІ № притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

З постанови вбачається, що транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 , 09.11.2023 року о 09 год. 52 хв. на вул. Салютна, 2 в м. Києві, зупинено ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушено п 15.09 и) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: термінал АРМ Інспектора.

Сторонами не заперечується, що транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить позивачу.

Відповідно до пп. "и" п.15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що паралельно до вул. Салютної, організований заїзд та односторонній рух дорогою з наскрізним проїздом повз будинків ЖК «Файна Таун», розташованих на вул. Салютній.

Згідно п. 1.10 ПДР України прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Отже, у розумінні п. 1.10 ПДР України дорога повз будинків, розташованих на вул. Салютній, не є прибудинковою територією, оскільки не передбачає в`їзду до дворів будинків ЖК «Файна Таун», розташованих на вул. Салютній, а призначена для наскрізного проїзду. В`їзд до дворів будинків у ЖК «Файна Таун» за адресою вул. Салютна, 2 відсутній та неможливий із наведеної дороги, проїзд по якій є наскрізним. В`їзд до дворів будинків у ЖК «Файна Таун» організований через спеціально обладнані пункти пропуску з охороною та шлагбаумом, що розташовані в спеціально відведених для цього місцях, поза зазначеною дорогою.

Згідно пп. "и" п.15.9 ПДР України зупинка забороняється ближче 10 м саме від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, а не біля заїздів.

Правилами дорожнього руху України не заборонена зупинка ближче 10 м до в`їзду до прилеглої території

Згідно наданих позивачем фотоматеріалів до суду видно, що автомобіль зупинився саме біля в`їзду на суміжну дорогу, а не біля виїзду з неї, відповідно автомобіль не створював ніяких обмежень для в`їзду, а також для виїзду, оскільки виїзд у наведеному Інспектором місці взагалі не передбачений і буде становити порушення правил дорожнього руху, оскільки спричинить виїзд на зустрічну смугу руху.

На підтвердження позивач надав до суду фото дороги з наскрізним проїздом повз будинків на вул. Салютній на яких зображений знак 5.5. «Дорога з одностороннім рухом», який встановлений перед в`їздом на дорогу повз будинків, розташованих на вул. Салютній, і вкінці дороги встановлений знак 3.21 «В`їзд заборонено».

Отже, дорогою повз будинків, розташованих на вул. Салютній, організований односторонній наскрізний проїзд, який не передбачає виїзду автомобілів через в`їзд біля якого Інспектором був зафіксований автомобіль.

На фото місця зупинки біля будинку за адресою: вул. Салютна, 2 видно, що рух у місці зупинки належного позивачу автомобіль організований саме шляхом заїзду з розміщенням знаків 4.9. «Об`їзд перешкоди з правого або лівого боку», а виїзд знаходиться більше ніж за 10 м від автомобіля з встановленням знаків 4.2 «Рух праворуч» та 2.1. «Дати дорогу».

Виїзд та поворот у протилежному напрямку у наведеному місці також не передбачений та неможливий, оскільки вул. Салютна має дорожню розмітку у вигляді подвійної суцільної, яку перетинати заборонено.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, головним інспектором Павлюком В.І. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП, зокрема не доведено факт створення суттєвих перешкод дорожньому руху або загрози безпеці руху, а також не доведено порушення пп. "и" п.15.9 ПДР України, оскільки автомобіль не був розташований ближче ніж 10 м до виїзду з прибудинкової території.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе скасувати постанову серії 1КІ № від 09.11.2023 року, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Враховуючи наведене вище, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 122 ч.2, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), головного інспектора Павлюка Віталія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною і скасувати постанову головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюка Віталія Івановича серія 1КІ № від 09.11.2023 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) витрати по сплаті штрафу в розмірі 357 грн. по квитанції №306474681 від 09.11.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

26 грудня 2023 року