Справа № 280/6326/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2023 року м. Дніпросправа № 280/6326/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року в адміністративній справі №280/6326/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.11.2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в якій позивач просить суд: визнати протиправною відмову Головного Управління національної поліції України в Запорізькій області щодо оголошення вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії та зарахуванні до загальної вислуги років ОСОБА_1 , яка дає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах з урахуванням вимог частини 3 статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки»; зобов`язати Головне Управління національної поліції України в Запорізькій області здійснити розрахунок загальної вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії зарахувавши до неї стаж служби в поліції на день звільнення який становить 18 років 00 місяців 15 днів та вислугу років на пільгових умовах, яка становить 15 років 08 місяців 29 днів; зобов`язати Головне Управління національної поліції України в Запорізькій області внести зміни до наказу № 305 від 13.08.20 про звільнення ОСОБА_1 зазначивши в ньому вислугу років для призначення пенсії з урахуванням вислуги років на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач звернувся до ГУНП в Запорізькій області із заявою щодо внесення змін пункту наказу від 13.08.2020 № 305о/с про звільнення та здійснення перерахунку вислуги років на день звільнення з урахуванням статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки». Проте, ГУНП в Запорізькій області листом від 12.08.2022 року та від 13.09.2022 позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку вислуги років на день звільнення з урахуванням статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки». Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року позовні вимоги задоволено Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області щодо оголошення вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії та зарахуванні до загальної вислуги років ОСОБА_1 , яка дає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах з урахуванням вимог частини 3 статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки». Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області здійснити розрахунок загальної вислуги років ОСОБА_1 для призначення пенсії зарахувавши до неї стаж служби в поліції на день звільнення який становить 18 років 00 місяців 15 днів та вислугу років на пільгових умовах, яка становить 15 років 08 місяців 29 днів. Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області внести зміни до наказу № 305 від 13.08.2020 про звільнення ОСОБА_1 зазначивши в ньому вислугу років для призначення пенсії з урахуванням вислуги років на пільгових умовах.

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Третього апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , з 29.07.2002 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, та з 07.11.2015 по 14.08.2020 року проходив службу в Національній поліції України.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 13.08.2020 № 305 о/с позивач звільнений зі служби в поліції з 14.08.2020 року за пунктом 7 частини 1 статті 77 ЗУ «Про національну поліцію». На день звільнення: стаж служби в поліції - 18 років 00 місяців 15 днів, вислуга років на пільгових умовах -15 років 08 місяців 29 днів; стаж в поліції для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції -18 років 00 місяців 15 днів.

Згідно довідки МВС України від 27.10.2016 № 46ВКЗ-120/846 позивач проходив службу в складі національного персоналу міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки миротворчого підрозділу МВС України, а саме: з 31.10.2007 по 02.05.2009, з 07.03.2011 по 08.03.2013, з 30.08.2014 по 31.08.2016.

25.07.2022 позивач звернувся до ГУНП в Запорізькій області із заявою щодо внесення змін пункту наказу від 13.08.2020 № 305о/с про звільнення та здійснення перерахунку вислуги років на день звільнення з урахуванням статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки». Крім того, позивачем 26.08.2022 була подана до ГУНП в Запорізькій області заява щодо здійснення перерахунку вислуги років на день звільнення.

Листом ГУНП в Запорізькій області від 12.08.2022 року № Б-49/05/3-22 позивачу повідомлено про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку вислуги років на день звільнення з урахуванням статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки».

Листом ГУНП в Запорізькій області від 13.09.2022 №Б-61/05/3-22 позивачу повідомлено, що раніше надісланим листом від 12.08.2022 року № Б-49/05/3-22 вже надавалась відповідь щодо порушених питань та порядку обчислення вислуги років.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо не зарахування вислуги років на пільгових умовах до вислуги років необхідної для призначення пенсії з урахуванням вимог частини 3 статті 8 Закону України «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами частин першої, п`ятої статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV Про Державну прикордонну службу України (далі - Закон № 661-IV) передбачено, що до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України. Комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 25 Закону № 661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, зокрема, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Також, положення статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначають, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави для висновку про те, що законодавець розмежовує такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». При цьому, до вислуги років є можливим зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні і цей стаж теж враховується при призначенні пенсії (як правило впливає на розмір пенсії).

В то й же час для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема, військова служба.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

За приписами пункту 1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду, служба в Національній поліції.

Згідно із абз. 2 пункту «г» пункту 3 цього Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ зараховується час проходження служби на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів.

Таким чином, статтею 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ встановлений порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови визначаються Кабінетом Міністрів України

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема п. «а» ст. 12, визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

В свою чергу, положеннями ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ та постанови п.п. «г» п. 3 Постанови №393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону №2262-ХІІ і Постанови №393.

Частиною третьою статті 8 Закону України від 23 квітня 1999 року № 613-XIV «Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки» закріплено, що вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

Неправомірне застосування відповідачем наведених положень законодавства призвело до порушення права позивача на призначення пенсії за вислугу років.

З огляду на наведене порушене право позивача підлягає відновленню.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року в адміністративній справі №280/6326/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов