Справа № 160/25667/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якій просило :
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження по адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
20.11.2023 судом отримано відзив відповідача 2, вказаний відзив містив аналогічні аргументи тим, які викладені у відзиві.
22.11.2023 року, судом отримано відповідь на відзив, у якому позивач зазначив, що внесені Законом України № 2260-IX від 12.05.2022 року, який набрав чинності 27.05.2022 року, зміни до підпункту 69.1. та 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на думку позивача, припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків, зокрема стосовно обов`язку подання платником податку до 20 липня 2022 року податкової звітності граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України № 2260-IX. Рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до якого позивач відповідає критеріям ризиковості платника податку, заблокувало нормальну господарську діяльність позивача, оскільки останній не мав можливості реєструвати податкові накладні та відповідно відображати податкові зобов`язання та/або податковий кредит у податкових деклараціях.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
За правилами частини 6 статті 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 09.12.2023р. припадає на вихідний день (неділя), а також період перебування судді у відпустці, у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем - 18.12.2023р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Основним видом економічної діяльності ТОВ «Агропрод-Україна» є 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.
Позивач зареєстрований платником ПДВ 01.04.2021 року.
Згідно вищевказаного рішення, зазначено, що останнє складене комісією, створеною відповідно до розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.03.2023р. № 20-р. Так комісією встановлено:
2. Платник ТОВ «Агропрод-Україна» не подає до контролюючого органу податкові декларації з податку на додану вартість з квітня 2022 по березень 2023 року, що свідчить про відсутність постачання /придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 180.1 статті 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку є, зокрема, будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.
Процедура анулювання реєстрації платника податку на додану вартість регулюється розділом V Податкового кодексу України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130.
Згідно із пунктом 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов`язань у випадках, визначених цим розділом; б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов`язань із податку у випадках, визначених цим розділом; в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість; г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту; ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними; д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута; е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб`єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду; є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність; з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4,5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.
Пунктом 184.2 статті 184 ПК України визначено, що анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Постановою КМУ №1130 від 14.11.2014 р. затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість (далі - Положення №1130), яким визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.
Підпунктом «г» п. 5.1. Положення №1130 встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо: особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Відповідно до пункту 5.2 Положення №1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця;включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.
Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.
Пунктом 5.5 Положення №1130 визначено, що анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).
Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава -підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу).

Відповідно до пункту 5.6 Положення №1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Контролюючий орган, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою №6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ вважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі. Один примірник рішення зберігається в контролюючому органі, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.

Аналіз наведених норм права у їх сукупності дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.

У той же час, слід врахувати, що конструкція підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року по справі №380/8687/20.

Тобто анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі п.п. «г» п.184.1 ст.184 ПК України можливе за таких умов: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права висловлений Верховним Судом у постановах від 05.11.2018 у справі №820/2294/16, від 16.04.2020 у справі №826/876/17.

Як встановлено з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість стала довідка від 05 травня 2023 року №10581/04-36-04-07/44144227, про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних місяців та дані з інформаційних баз ДПС України, що позивач протягом 12 послідовних податкових місяців з квітня 2022 року по березень 2023 року не подавав до контролюючого органу податкові декларації з ПДВ, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Відповідно до п. 5.2 Положення №1130 встановлено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно із підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Отже, для анулювання реєстрації платником ПДВ визначальним є факт подання декларацій за останні 12 послідовних податкових місяців, які свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації. Суд зазначає, що склад наведеного

правопорушення передбачає встановлення факт відсутності здійснення позивачем як суб`єктом господарювання господарської діяльності, а саме постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Проаналізувавши долучені до матеріалів справи документи, судом встановлено, що у період з квітня 2022 по березень 2023 року позивач здійснював господарські операції, які підтверджуються зареєстрованими у ЄРПН податковими накладними, а саме: - березень 2022 року: податкова накладна від 04.03.2022 року №13; податкова накладна від 08.03.2022 року №30; податкова накладна від 08.03.2022 року №181; - травень 2022 року: податкова накладна від 05.05.2022 року №9477; податкова накладна від 05.05.2022 року №9478; податкова накладна від 10.05.2022 року №55; податкова накладна від 11.05.2022 року №59; податкова накладна від 13.05.2022 року №83; податкова накладна від 16.05.2022 року №90; податкова накладна від 17.05.2022 року №101; податкова накладна від 18.05.2022 року №114; податкова накладна від 20.05.2022 року №136; податкова накладна від 23.05.2022 року №151; податкова накладна від 25.05.2022 року №169; податкова накладна від 27.05.2022 року №191; податкова накладна від 30.05.2022 року №949; податкова накладна від 31.05.2022 року №7; податкова накладна від 31.05.2022 року №216; - червень 2022 року: податкова накладна від 01.06.2022 року №1; податкова накладна від 01.06.2022 року №1; податкова накладна від 01.06.2022 року №2; податкова накладна від 02.06.2022 року №2; податкова накладна від 02.06.2022 року №3; податкова накладна від 03.06.2022 року №3; податкова накладна від 03.06.2022 року №4; податкова накладна від 05.06.2022 року №4; податкова накладна від 07.06.2022 року №5; податкова накладна від 08.06.2022 року №1; податкова накладна від 10.06.2022 року №59; податкова накладна від 14.06.2022 року №5000180; податкова накладна від 15.06.2022 року №5000181; податкова накладна від 16.06.2022 року №5000182; податкова накладна від 17.06.2022 року №99; податкова накладна від 17.06.2022 року №5000183; податкова накладна від 23.06.2022 року №5000186; податкова накладна від 23.06.2022 року №5000187; податкова накладна від 24.06.2022 року №12; податкова накладна від 24.06.2022 року №5000189; податкова накладна від 27.06.2022 року №42; податкова накладна від 27.06.2022 року №5000191; - липень 2022 року: податкова накладна від 08.07.2022 року №5757; податкова накладна від 15.07.2022 року №1; податкова накладна від 15.07.2022 року №2; податкова накладна від 20.07.2022 року №20; податкова накладна від 20.07.2022 року №49; податкова накладна від 21.07.2022 року №21; податкова накладна від 21.07.2022 року №22; податкова накладна від 25.07.2022 року №181; податкова накладна від 25.07.2022 року №182; податкова накладна від 26.07.2022 року №3; податкова накладна від 26.07.2022 року №4; податкова накладна від 26.07.2022 року №82; податкова накладна від 26.07.2022 року №195; податкова накладна від 27.07.2022 року №5; податкова накладна від 27.07.2022 року №6; податкова накладна від 28.07.2022 року №92; податкова накладна від 29.07.2022 року №217; розрахунок коригування від 31.07.2022 року №136; розрахунок коригування від 31.07.2022 року №137; - серпень 2022 року: податкова накладна від 01.08.2022 року №1; податкова накладна від 01.08.2022 року №1; податкова накладна від 01.08.2022 року №2; податкова накладна від 01.08.2022 року №10; податкова накладна від 02.08.2022 року №2; податкова накладна від 02.08.2022 року №3; податкова накладна від 02.08.2022 року №4; податкова накладна від 02.08.2022 року №8; податкова накладна від 03.08.2022 року №5; податкова накладна від 03.08.2022 року №6; податкова накладна від 03.08.2022 року №7; податкова накладна від 03.08.2022 року №8; податкова накладна від 03.08.2022 року №9; податкова накладна від 04.08.2022 року №9; податкова накладна від 04.08.2022 року №10; податкова накладна від 04.08.2022 року №11; податкова накладна від 04.08.2022 року №12; податкова накладна від 04.08.2022 року №13; податкова накладна від 04.08.2022 року №14; податкова накладна від 04.08.2022 року №30; податкова накладна від 05.08.2022 року №15; податкова накладна від 05.08.2022 року №16; податкова накладна від 05.08.2022 року №40; податкова накладна від 05.08.2022 року №309; податкова накладна від 05.08.2022 року №310; податкова накладна від 05.08.2022 року №311; податкова накладна від 08.08.2022 року №10; податкова накладна від 08.08.2022 року №17; податкова накладна від 08.08.2022 року №18; податкова накладна від 08.08.2022 року №19; податкова накладна від 08.08.2022 року №20; податкова накладна від 08.08.2022 року №21; податкова накладна від 08.08.2022 року №22; податкова накладна від 08.08.2022 року №59; податкова накладна від 09.08.2022 року №24; податкова накладна від 09.08.2022 року №25; податкова накладна від 09.08.2022 року №26; податкова накладна від 09.08.2022 року №27; податкова накладна від 09.08.2022 року №68; податкова накладна від 10.08.2022 року №22; податкова накладна від 10.08.2022 року №28; податкова накладна від 10.08.2022 року №29; податкова накладна від 10.08.2022 року №30; податкова накладна від 10.08.2022 року №31; податкова накладна від 10.08.2022 року №32; податкова накладна від 10.08.2022 року №33; податкова накладна від 10.08.2022 року №34; податкова накладна від 10.08.2022 року №35; податкова накладна від 10.08.2022 року №36; податкова накладна від 10.08.2022 року №37; податкова накладна від 10.08.2022 року №76; податкова накладна від 11.08.2022 року №23; податкова накладна від 11.08.2022 року №38; податкова накладна від 11.08.2022 року №39; податкова накладна від 12.08.2022 року №30; податкова накладна від 12.08.2022 року №40; податкова накладна від 12.08.2022 року №41; податкова накладна від 15.08.2022 року №42; податкова накладна від 15.08.2022 року №43; податкова накладна від 16.08.2022 року №44; податкова накладна від 16.08.2022 року №45; податкова накладна від 16.08.2022 року №46; податкова накладна від 16.08.2022 року №47; податкова накладна від 16.08.2022 року №48; податкова накладна від 16.08.2022 року №49; податкова накладна від 17.08.2022 року №37; податкова накладна від 17.08.2022 року №50; податкова накладна від 17.08.2022 року №51; податкова накладна від 17.08.2022 року №52; податкова накладна від 17.08.2022 року №53; податкова накладна від 17.08.2022 року №54; податкова накладна від 17.08.2022 року №55; податкова накладна від 17.08.2022 року №56; податкова накладна від 17.08.2022 року №57; податкова накладна від 18.08.2022 року №58; податкова накладна від 18.08.2022 року №59; податкова накладна від 18.08.2022 року №60; податкова накладна від 18.08.2022 року №61; податкова накладна від 19.08.2022 року №19; податкова накладна від 19.08.2022 року №44; податкова накладна від 19.08.2022 року №62; податкова накладна від 19.08.2022 року №63; податкова накладна від 20.08.2022 року №64; податкова накладна від 20.08.2022 року №65; податкова накладна від 20.08.2022 року №66; податкова накладна від 20.08.2022 року №67; податкова накладна від 20.08.2022 року №68; податкова накладна від 20.08.2022 року №69; податкова накладна від 22.08.2022 року №70; податкова накладна від 22.08.2022 року №71; податкова накладна від 22.08.2022 року №72; податкова накладна від 22.08.2022 року №73; податкова накладна від 22.08.2022 року №74; податкова накладна від 22.08.2022 року №75; податкова накладна від 22.08.2022 року №76; податкова накладна від 22.08.2022 року №77; податкова накладна від 22.08.2022 року №78; податкова накладна від 22.08.2022 року №79; податкова накладна від 23.08.2022 року №49; податкова накладна від 23.08.2022 року №81; податкова накладна від 23.08.2022 року №82; податкова накладна від 23.08.2022 року №83; податкова накладна від 23.08.2022 року №84; податкова накладна від 23.08.2022 року №85; податкова накладна від 23.08.2022 року №86; податкова накладна від 24.08.2022 року №88; податкова накладна від 24.08.2022 року №89; податкова накладна від 24.08.2022 року №90; податкова накладна від 24.08.2022 року №91; податкова накладна від 24.08.2022 року №92; податкова накладна від 24.08.2022 року №93; податкова накладна від 24.08.2022 року №94; податкова накладна від 24.08.2022 року №95; податкова накладна від 25.08.2022 року №96; податкова накладна від 25.08.2022 року №97; податкова накладна від 26.08.2022 року №98; податкова накладна від 26.08.2022 року №99; податкова накладна від 29.08.2022 року №100; податкова накладна від 29.08.2022 року №101; податкова накладна від 29.08.2022 року №102; податкова накладна від 29.08.2022 року №103; податкова накладна від 29.08.2022 року №104; податкова накладна від 29.08.2022 року №105; податкова накладна від 29.08.2022 року №106; податкова накладна від 29.08.2022 року №107; податкова накладна від 29.08.2022 року №172; податкова накладна від 30.08.2022 року №60; податкова накладна від 30.08.2022 року №108; податкова накладна від 30.08.2022 року №109; - вересень 2022 року: податкова накладна від 01.09.2022 року №7; податкова накладна від 02.09.2022 року №1; податкова накладна від 06.09.2022 року №3; податкова накладна від 07.09.2022 року №308; податкова накладна від 07.09.2022 року №309; податкова накладна від 07.09.2022 року №310; податкова накладна від 07.09.2022 року №311; податкова накладна від 13.09.2022 року №16; податкова накладна від 15.09.2022 року №32; податкова накладна від 30.09.2022 року №1; - жовтень 2022 року: податкова накладна від 07.10.2022 року №17; податкова накладна від 12.10.2022 року №9247; податкова накладна від 13.10.2022 року №606; податкова накладна від 13.10.2022 року №607; податкова накладна від 13.10.2022 року №608; податкова накладна від 13.10.2022 року №609; - листопад 2022 року: податкова накладна від 02.11.2022 року №12; податкова накладна від 03.11.2022 року №16; податкова накладна від 03.11.2022 року №188; податкова накладна від 08.11.2022 року №6674; податкова накладна від 10.11.2022 року №506; податкова накладна від 10.11.2022 року №507; податкова накладна від 14.11.2022 року №696; податкова накладна від 14.11.2022 року №697; податкова накладна від 14.11.2022 року №700; податкова накладна від 14.11.2022 року №701; податкова накладна від 15.11.2022 року №743; податкова накладна від 21.11.2022 року №1098; податкова накладна від 21.11.2022 року №1099; - грудень 2022 року: податкова накладна від 13.12.2022 року №578; податкова накладна від 16.12.2022 року №839; податкова накладна від 16.12.2022 року №840; податкова накладна від 16.12.2022 року №841; податкова накладна від 16.12.2022 року №842; податкова накладна від 23.12.2022 року №1304; податкова накладна від 26.12.2022 року №1513; податкова накладна від 28.12.2022 року №247; податкова накладна від 28.12.2022 року №248; - січень 2023 року: податкова накладна від 19.01.2023 року №977; податкова накладна від 19.01.2023 року №978; податкова накладна від 19.01.2023 року №979; податкова накладна від 19.01.2023 року №980; - лютий 2023 року: податкова накладна від 13.02.2023 року №686; податкова накладна від 16.02.2023 року №981; податкова накладна від 16.02.2023 року №982; податкова накладна від 16.02.2023 року №983; податкова накладна від 17.02.2023 року №1028; - березень 2023 року: податкова накладна від 01.03.2023 року №17; податкова накладна від 03.03.2023 року №181; податкова накладна від 06.03.2023 року №221; податкова накладна від 17.03.2023 року №1065; податкова накладна від 17.03.2023 року №1066; податкова накладна від 20.03.2023 року №1807.

Тобто мали місце операції, які свідчать про наявність придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового кредиту.

Отже, встановлюючи факт відсутності здійснення позивачем як суб`єктом господарювання господарської діяльності, а саме постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, судом не підтверджені висновки податкового органу про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Позивачем здійснювалась з квітня 2022 по березень 2023 року активна господарська діяльність, що підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що декларування позивачем податкових зобов`язань шляхом реєстрації податкових накладних свідчить про наявність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту й відповідно спростовує твердження відповідача щодо протилежного.

Судом враховано, що відповідно до п. 198.6 статті 198 ПК України, у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Станом на день прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, по майже всім господарським операціям, які вчинялися позивачем у період з квітня 2022 року по березень 2023 року, ще не збіг строк протягом якого платник податку має право включити до податкового кредиту, і відповідно відобразити у податкових деклараціях, суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, даний факт Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області протиправно не було враховано.

Поряд з цим, суд при вирішенні спору зважає на введення в Україні воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб указом Президента України від 18.04.2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб указом Президента України від 17.05.2022 року №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 року строком на 90 діб указом Президента України від 23.08.2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 року строком на 90 діб указом Президента України від 06.02.2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 року строком на 90 діб указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 року строком на 90 діб указом Президента України від 26.07.2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 року строком на 90 діб указом Президента України від 06.11.2023 року №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Станом на дату вирішення спору воєнний стан в Україні не скасовано.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 року, який набрав чинності 07.03.2022 року, Підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 69.9. Відповідно до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України для платників податків зупиняється перебіг відповідних податкових строків за деяким винятком, до яких не відносено саме подання платником податків податкової звітності.

Зміни до вищезгаданої норми було внесено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 року, який набрав чинності 27.05.2022 року.

Суд погоджується з позивачем, що внесені Законом України № 2260-IX від 12.05.2022 року зміни до підпункту 69.1. та 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків, зокрема стосовно обов`язку подання платником податку до 20 липня 2022 року податкової звітності граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України №2260-IX.

Оскільки Головне управління ДПС у Дніпропетровській області у якості 12 послідовних податкових місяців взяло період з квітня 2022 року по березень 2023 року, однак, як зазначено вище, у період квітня 2022 року по березень 2023 року позивач мав право не подавати податкову звітність, суд робить висновок, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не довело факт неподання позивачем податкових декларацій протягом 12 послідовних місяців.

Суд також зазначає, що долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що підприємство декларувало відповідні податкові зобов`язання, про що свідчать зареєстровані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, вказана інформація не була внесена посадовими особами відповідача до оскарженого рішення, хоча законодавець при затвердженні форми рішення в Положенні про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 14.11.2014 №1130, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 р. за № 1456/26222 передбачав таке відображення, а отже, і дослідження.

Натомість, декларування позивачем податкових зобов`язань шляхом реєстрації податкових накладних свідчить про наявність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту й відповідно спростовує твердження відповідача із протилежного.

Також, судом враховано, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2023року по справі №160/2094/23, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД-УКРАЇНА» до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України, відповідача-3 Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправним та скасувати Рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, яка є структурним підрозділом ГУ ДПС у м. Києві в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 25.07.2022 року № 229156, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД-УКРАЇНА» відповідає критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД-УКРАЇНА» з переліку платників податку,

Визнано протиправними та скасовано Рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: - Рішення від 16.03.2023 р. № 8436129/44144227 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 04.02.2022 р.; - Рішення від 16.03.2023 р. №8436130/44144227 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 17.02.2022 р.; - Рішення від 16.03.2023 р. № 843613 1/44144227 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 17.02.2022 р.; - Рішення від 16.03.2023 р. №8436132/44144227 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 18.02.2022 р.; - Рішення від 16.03.2023 р. №8436133/44144227 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 18.02.2022 р.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОПРОД-УКРАЇНА» днем фактично подання, а саме: - податкова накладна № 1 від 04.02.2022 року на суму 18 750 000,00 грн. (з яких ПДВ 3 750 000,00 грн.), - податкова накладна № 14 від 17.02.2022 року на суму 13 125 000,00 грн. (з яких ПДВ 2 625 000,00 грн.), - податкова накладна № 15 від 17.02.2022 року на суму 13 125 000,00 грн. (з яких ПДВ 2 625 000,00 грн.), - податкова накладна № 16 від 18.02.2022 року на суму 13 125 000,00 грн. (з яких ПДВ 2 625 000,00 грн.), - податкова накладна № 17 від 18.02.2022 року на суму 13 125 000,00 грн. (з яких ПДВ 2 625 000,00 грн.).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2023р., апеляційні скарги Головного управління ДПС у м. Києві та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 р. залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, у тому числі, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З урахуванням наведеного, зважаючи, шо протягом спірного періоду підприємство, провадило господарську діяльність та формувало відповідні податкові зобов`язання, а також беручи до уваги приписи 69.9 пункту 69 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України, суд робить висновок, що оскаржене рішення прийнято відповідачем без врахуванням всіх обставин, та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, яке відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у цій частині.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» зі збереженням індивідуального податкового номеру 37, суд виходить з того, що згідно з пунктом 3.1. Положення №1130, реєстрація осіб платниками ПДВ, перереєстрація платників ПДВ проводяться шляхом внесення записів до Реєстру із формуванням за кожним таким записом окремого ідентифікатора.

Відповідно до норм пункту 5.10. Положення №1130 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 826/11485/15.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Якщо анулювання реєстрації платника ПДВ було здійснене згідно з рішенням про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість за формою № 7-РПДВ (додаток 7), то скасування анулювання реєстрації платника ПДВ проводиться шляхом скасування запису про такого платника у Переліку. При цьому не скасовуються рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ та анулювання реєстрації інших платників ПДВ, включених до Переліку.

З аналізу наведених правових норм слідує, що внесення відповідних змін до реєстру платників податку на додану вартість є компетенцією Державної податкової служби України, що здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, контролюючий орган законодавчими приписами зобов`язаний до вчинення таких дій як внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, на підставі рішення суду про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Отже, вказана вимога є належним способом правового захисту та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги поновити облікові дані, записи та стан рахунків інтегрованої картки ТОВ «Агропрод-Україна» в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні - до прийняття рішення суд зазначає наступне.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складання податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначено «Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (далі - Порядок № 569).

Пунктом 3 Порядку № 569 визначено, що періодичність, структура та формат обміну інформацією і реєстрами платників податку, необхідними для функціонування системи електронного адміністрування податку, визначаються ДПС та Казначейством. Згідно з пунктом 5 цього Порядку, електронні рахунки відкриваються виключно на підставі реєстру платників податку, який ДПС надсилає Казначейству не раніше ніж за один робочий день до дати реєстрації особи платником податку. Казначейство відповідно до вимог ст. 69 ПК України надсилає ДПС повідомлення про відкриття електронного рахунка в день його відкриття. Після надходження такого повідомлення ДПС інформує платника податку про реквізити його електронного рахунка (п. 6 Порядку).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 22 липня 2020 року у справі № 520/5627/19, від 21 липня 2020 року у справі № 820/1053/16, відновлення показників в обліковій картці на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування ПДВ, а також надання висновків та документів, які необхідні для повернення коштів, на новостворений рахунок платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ належить до повноважень ДФС України (ДПС України). При цьому, такі повноваження контролюючого органу здійснюються у певній послідовності після дослідження питання стосовно правомірності процедури включення до облікових карток певної інформації щодо стану розрахунків платника за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами та операцій, які проводяться з коштами передоплати.

Суд звертає увагу, що 23.05.2020 року набули чинності положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-IX. Цим законодавчим актом пункт 200-1.3 статті 201-1 ПК України доповнено абзацами двадцять сьомим і двадцять восьмим.

Згідно з положеннями цих норм, у разі внесення за рішенням контролюючого органу або рішенням суду, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість змін щодо скасування (відміни) анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, е сума, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, такого платника підлягає перерахунку за звітний (податковий) період, в якому відбулося анулювання реєстрації платника податку, яке скасоване (відмінене). Такий перерахунок здійснюється контролюючим органом протягом трьох робочих днів, що настають за днем внесення контролюючим органом до реєстру платників податку на додану вартість змін щодо скасування анулювання реєстрації такого платника, крім випадків, коли на момент скасування рішення про анулювання реєстрації особа застосовує спрощену систему оподаткування, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, або повторна реєстрація (наступна за відміненою) платником податку такої особи є анульованою з підстав, передбачених пунктом 184.1 статті 184 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.8 статті 200-1 ПК України передбачено, що після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету.

Аналіз вказаних вище законодавчих норм свідчить про те, що відновлення показників в обліковій картці на рахунку платника податку у системі електронного адміністрування ПДВ (в тому числі реєстраційного ліміту) належить до повноважень Державної податкової служби України. При цьому, такі повноваження контролюючого органу здійснюються у певній послідовності після дослідження питання стосовно правомірності процедури включення до облікових карток певної інформації щодо стану розрахунків платника за податками, зборами.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постановах від 21.07.2020 у справі №820/1053/16 та від 22.07.2020 у справі №520/5627/19.

Таким чином, вимога позивача поновити облікові дані, записи та стан рахунків інтегрованої картки ТОВ «Агропрод-Україна» в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні - до прийняття рішення від 17.05.2023 року №13909 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість є ефективним способом захисту та підлягає задоволенню.

Аналогічного висновку при обранні належного та ефективного способу захисту прав платника податку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі №820/499/16, від 18 березня 2021 року у справі № 520/984/19.

Суд зазначає, що зобов`язуючи Державну податкову службу України поновити облікові дані, записи та стан рахунків інтегрованої картки в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні до прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, суд не переймає на себе дискреційні повноваження ДПС, оскільки дискреційність повноважень передбачає можливість діяти на власний розсуд, в той же час, як у випадку скасування на підставі рішення суду анулювання реєстрації платником ПДВ Державна податкова служба України безальтернативно протягом трьох робочих днів зобов`язана відновити в СЕА ПДВ облікові дані та записи рахунків інтегрованої картки, реєстраційного ліміту (сум податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН) та здійснити перерахунок (п.20113 ст. 2011 ПК України).

Пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Обермайєр проти Австрії" (Obarmeier v. Austria) від 28 червня 1990 року (заява № 11761/85); п.155 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гранд Стівенс та інші проти Італії" (Grande Stevensand Others v. Italy) від 4 березня 2014 року (заява № 18640/10).

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог, позаяк вони не впливають на викладений вище висновок суду та наявність достатніх підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Вказане та узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях (зокрема, рішення у справі "Суомінеен проти Фінляндії" (№37801/97), рішення у справі "Вагнер та J.M.W.L. проти Люксембургу" (№76240/01) та рішення у справі "Фабрі проти Франції"(№16754/08).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачений позивачем судовий збір у сумі 8052,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» (49009, м. Дніпро, вул. Акінфієва Івана, буд. 1-а, приміщення 9, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, код ЄДРПОУ ВП 44118658), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» №13909 від 17.05.2023 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України поновити реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» платником податку на додану вартість з 01.04.2021 (дати отримання свідоцтва платника податку на додану вартість) шляхом внесення відповідного запису до Реєстру платників податку на додану вартість з збереженням індивідуального податкового номера 37.

Зобов`язати Державну податкову службу України поновити облікові дані, записи та стан рахунків інтегрованої картки ТОВ «Агропрод-Україна» в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні - до прийняття рішення від 17.05.2023 року №13909 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 4 026,00 грн. (чотири тисячі двадцять шість гривень 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрод-Україна» судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 4 026,00 грн. (чотири тисячі двадцять шість гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова