Справа № 300/1107/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/1107/23 пров. № А/857/16101/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі №300/1107/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій (головуючий суддя першої інстанції Боршовський Т.І., місце ухвалення м. Івано-Франківськ, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дата складання повного тексту 09.08.2023),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до сервісного центру Пенсійного фонду України із заявою про переведення її з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу», за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в Запорізькій області прийняло рішення № 73 від 02.02.2023 про відмову позивачу в переведенні на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу». Представник позивача вважає зазначену відмову в переведенні на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» протиправною, оскільки стаж роботи ОСОБА_1 на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 складав 35 років 6 місяців 14 днів, а на день звернення із заявою від 27.01.2023 про переведення на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» 42 роки 3 місяці 11 днів. Так, ГУ ПФУ в Запорізькій області безпідставно не зарахував позивачу до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 з 31.12.1987 по 01.01.1988 в Держбанку СРСР та з 01.01.1988 по 06.11.2001 в Агропромбанку, оскільки відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби. Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 періоди роботи в Держбанку СРСР та Агропромбанку на посадах керівних працівників і спеціалістів підлягають зарахуванню до стажу державної служби. За вказаних обставин, представник позивача вважає, що в ОСОБА_1 наявне право на переведення на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №73 від 02.02.2023 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести ОСОБА_1 з 27.01.2023 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком на умовах статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи з 02.06.1980 по 31.12.1987, з 01.01.1988 по 30.11.1990. В задоволенні решти позову відмовити.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема апелянт вказує на те, що законодавець визначив правила, що підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто, підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, і норми, передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік, стаж державного службовця і страховий стаж. Крім того, згідно запису №9 у трудовій книжці ОСОБА_1 . Агропромбанк з 01.12.1990 реорганізовано в Республіканський Агропромбанк «Україна», позивач працювала економістом, старшим економістом по 06.11.2001, часу коли її звільнили у зв`язку з ліквідацією банку «Україна». Період роботи ОСОБА_1 з 01.12.1990 по 06.11.2001, відповідно до установлених на той час законодавством правил не міг бути зарахований до стажу державної служби, оскільки Республіканський Агропромбанк «Україна» не входив до переліку банків, зазначених у пункті 2 Порядку № 283, період роботи в яких зараховується до стажу державної служби. Так, станом на 01.05.2016 позивач мала менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, а тому відсутні підстави для обчислення пенсії З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.10.2015 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.01.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про перехід на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу». До заяви від 27.01.2023 долучено копії: наказу від 25.01.2023 № 53-О «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с. 54); довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.01.2023 № 39 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с. 55); трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с. 56-64); облікову картку платника податків (а.с. 65); довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 26.01.2023 № 8-Д про стаж державної служби станом на 26.01.2023 (а.с. 66); довідки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.01.2023 № 38 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (а.с. 67); паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 27.09.1997 (а.с. 68-70).

02.02.2023 ГУ ПФУ в Запорізькій області прийняло рішення №73, яким відмовило позивачу в переводі на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Таке рішення відповідача 2 мотивоване тим, що відповідно до наданих документів ОСОБА_1 має загальний страховий стаж 43 роки 7 місяці 27 днів, з яких стаж державного службовця станом на 01.05.2015 становив лише 14 років 1 місяць 12 днів. До стажу державної служби зараховано періоди трудової діяльності з 21.03.2002 по 30.04.2016. Оскільки ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 має менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, то для обчислення пенсії з урахуванням довідки від 27.01.2023 № 39 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, відсутні законні підстави. В переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» відмовлено, оскільки до заяви не долучені документи про заробітну плату, визначені пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», а саме: відсутня довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією з травня 2016 року (а.с. 77-78).

Листом № 0900-0209-8/5266 від 06.02.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області направило ОСОБА_1 рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області № 73 від 02.02.2023 про відмову в переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» (а.с. 16).

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 02.02.2023 №73 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», представник позивача звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд скасувати згадане рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області, а також зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ з 27.01.2023 з дня звернення до відповідача за переведенням на даний вид пенсії, з урахуванням до стажу державної служби періодів з 02.06.1980 по 31.12.1987, з 01.01.1988 по 30.11.1990 та заробітної плати державного службовця згідно довідок ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 27.01.2023 № 38, № 39.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково тих підстав, що у позивача наявні всі необхідні умови, визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для призначення пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Згідно з частиною третьою статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульованим Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Натомість з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 за № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII). Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII.

Згідно з частиною першою статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» в редакції Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (в редакції закону від 16 грудня 1993 року за № 3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з огляду на зміст вищевказаної норми, необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Тобто, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі №569/350/17, від 03 липня 2018 року у справі № 586/965/16-а та від 10 липня 2018 року у справі № 591/6970/16-а.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 суд встановив, що позивач працювала: з 02.06.1980 бухгалтером операційного відділу міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 26.04.1982 старшим бухгалтером операційного відділу міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 06.09.1982 економістом відділу хутрообліку міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 25.03.1986 старшим економістом бухгалтерії міськуправління Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР; з 31.12.1987 звільнена у зв`язку з переводом в Івано-Франківське облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.01.1988 працювала на посаді старшого інспектора післяконтролю операційного управління Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.01.1990 економістом першої категорії обліково-операційного відділу Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.03.1990 економістом першої категоріїголовногої бухгалтерії Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.12.1990 економістом першої категорії відділу обліку і банківської звітності дирекції Республіканського акціонерного комерційного агропромбанку «Україна» по Івано-Франківській області; з 01.12.1999 старшим економістом відділу обліку і банківської звітності Івано-Франківської дирекції Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна»; з 06.11.2001 звільнена з посади старшого економіста у зв`язку з ліквідацією банку «Україна»; з 01.12.2001 перебувала на обліку в Івано-Франківському міському центрі зайнятості; з 21.03.2002 прийнята на посаду спеціаліста І категорії по контролю за призначенням та виплатою пенсії в Івано-Франківський міський відділ Пенсійного фонду України, прийняла присягу державного службовця; з 20.05.2002 призначена на посаду спеціаліста І категорії по контролю за призначенням та виплатою пенсій Івано-Франківського міського управління Пенсійного фонду України; з 01.07.2002 призначена на посаду головного спеціаліста по контролю за виплатою пенсій Управління ПФУ в м.Івано-Франківську; з 03.05.2005 призначена на посаду головного спеціаліста по контролю за виплатою пенсій відділу з виплати пенсій; з 20.04.2017 переведена на посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 2; з 20.05.2019 звільнено у порядку переведення в Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області; з 12.11.2020 переведена на посаду головного спеціаліста з питань відрахувань з пенсій управління з питань виплати пенсій; з 26.01.2023 звільнено у зв`язку із виходом на пенсію згідно пункту 7 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за № 73 від 02.02.2023 про відмову позивачу в переведенні на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» загальний страховий стаж позивача становить 43 роки 7 місяці 27 днів, з яких стаж державного службовця станом на 01.05.2015 становить 14 років 1 місяць 12 днів. До стажу державної служби зараховано періоди трудової діяльності з 21.03.2002 по 30.04.2016. Натомість Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не зарахувало до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, періоди роботи позивача до 21.03.2002.

Так, пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом №889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (були чинними до 01 травня 2016 року).

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення стажу державної служби» від 03 травня 1994 року № 283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку №283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання; на посадах керівних працівників і спеціалістів апарату Національного банку України, Республіканського банку Криму, управління по місту Києву та Київській області, обласних управлінь Національного банку України.

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Що стосується періоду роботи ОСОБА_1 з 02.06.1980 по 31.12.1987 в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР, то суд вказує на таке.

Додатком до Порядку № 283 є Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. В такому Переліку зазначено: Держбанк СРСР, Зовнішекономбанк СРСР, Будбанк СРСР, Промбудбанк СРСР, Агропромбанк СРСР, Житлосоцбанк СРСР, Ощадний банк СРСР, їх республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення.

Водночас, згідно загальносоюзним Класифікатором посад службовців, затвердженим постановою Держкомітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 №016 (який був чинним на роботи позивача в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР), посада «бухгалтера» віднесена до категорії «спеціаліст».

Вищевказане спростовує доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 на посадах бухгалтера в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР до державної служби, оскільки посада «бухгалтера» віднесена до категорії «спеціаліст».

З огляду на вищевикладене, період роботи ОСОБА_1 з 02.06.1980 по 31.12.1987 в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Крім того, що стосується періоду роботи позивача з 01.01.1988 по 30.11.1990, то колегія суддів вказує на таке.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала: з 01.01.1988 на посаді старшого інспектора післяконтролю операційного управління Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.01.1990 економістом першої категорії обліково-операційного відділу Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР; з 01.03.1990 економістом першої категорії головної бухгалтерії Івано-Франківського облуправління Агропромбанку СРСР.

Як встановлено судом вище, Агропромбанк СРСР, його республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення, містяться в Переліку Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1988 по 30.11.1990 в міськуправлінні Івано-Франківської обласної контори Державного банку СРСР підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

З огляду на вищевказані обставини, для позивача наявні всі необхідні умови, визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для призначення їй пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на час звернення із заявою від 27.01.2023 про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, щодо позивача дотримано всіх необхідних вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для призначення їй пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а саме: вік ОСОБА_1 більше 60 років; станом на 01.05.2016 позивач мала більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби; страховий стаж більше 30 років.

Суд звертає увагу на те, що строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії визначені статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу першого частини третьої статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право на переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, виникло в ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про перехід на таку пенсію, тобто з 27.01.2023.

Щодо посилання апелянта на період роботи ОСОБА_1 з 01.12.1990 р. по 06.11.2001р. економістом першої категорії відділу обліку і банківської звітності дирекції Республіканського акціонерного комерційного агропромбанку «Україна» по Івано-Франківській області, старшим економістом відділу обліку і банківської звітності Івано-Франківської дирекції Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна», то такий не був предметом розгляду справи та питання про зарахування якого до стажу державної служби не вирішувалось судом першої інстанції.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року у справі №300/1107/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький