Справа № 620/12232/23
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року Чернігів Справа № 620/12232/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за січень-квітень 2023 року; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за січень-квітень 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач, як військовослужбовець, за січень-квітень 2023 року має право, а відповідач обов`язок нарахувати та виплатити грошове забезпечення та додаткову винагороду, визначену Постановою КМУ № 168.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов подано не було.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 12.10.2023 було витребувано у військової частини НОМЕР_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за січень-квітень 2023 включно з окремим зазначенням виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, до 30000,00 грн та до 100000,00 грн помісячно; ухвалою суду від 27.10.2023 було витребувано у військової частини НОМЕР_1 : довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за січень-квітень 2023 включно з окремим зазначенням виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, до 30000,00 грн та до 100000,00 грн помісячно; копію рапорту ОСОБА_1 про виплату додаткової винагороди відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за січень-квітень 2023 року, у разі надходження, та рішення, прийнятого за результатами його розгляду; копії наказів, що стосуються проходження ОСОБА_1 військової служби за січень-квітень 2023 року (вибуття у відпустку та або повернення з відпустки (у тому числі за станом здоров`я), переміщення, нарахування та виплати грошового забезпечення тощо); інформацію про надходження до військової частини НОМЕР_1 документів щодо проходження ОСОБА_1 лікування за період січня-квітня 2023 року, копії таких документів; витребувано у Міністерства оборони України актуальну поштову адресу для листування з військовою частиною НОМЕР_1 , адресу електронної пошти та засоби телефонного зв`язку; доручено Міністерству оборони України забезпечити вручення військовій частині НОМЕР_1 копії ухвал суду від 12.10.2023, від 30.08.2023, від 27.10.2023, копії позовної заяви з доданими документами; зобов`язано Міністерство оборони України надати Чернігівському окружному адміністративному суду докази вручення військовій частині НОМЕР_1 вищевказаних документів, здійснити контроль за наданням військовою частиною НОМЕР_1 витребуваних судом документів; витребувано у ОСОБА_1 докази перебування у відпустці за станом здоров`я згідно рекомендацій, викладених в довідці військово-лікарської комісії від 05.01.2023 № 18 (накази командира військової частини тощо).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2022 № 4 ОСОБА_1 , який призваний на військову службу осіб рядового складу під час проведення загальної мобілізації в особливий період був призначений на посаду снайпера 3 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення, з 21.05.2022 зарахований до списків особового складу частини (а.с. 111).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.11.2022 № 192 позивач прибув до складу сил та засобів, які залучаються та приймають участь у бойових діях (а.с. 18).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2023 № 874 позивач з 23.11.2022 по 30.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 16).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 08.02.2023 № 209 позивач 30.11.2022 в результаті масованого мінометного обстрілу отримав мінно-вибухову травму, акубаротравму, ЗЧМТ, струс головного мозку з цефалгічним та астеновегетативним синдромом, лівобічний середній отит з перфорацією барабанної перетинки, логоневроз, ангіопатію сітківки (а.с 17).

Згідно довідки військово-лікарської комісії КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради від 05.01.2023 № 18 захворювання позивача, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (а.с .15).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2022 № 223 позивача було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 24.12.2022 (а.с. 112).

Так позивач, серед іншого, перебував на стаціонарному лікуванні:

- з 21.12.2022 по 05.01.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 22П26704/1146 (а.с. 48-49);

- з 12.01.2023 по 20.01.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 741 (а.с. 40);

- з 09.02.2023 по 17.02.2023, що підтверджується виписним епікризом № 2116 (а.с .31-32);

- з 17.02.2023 по 20.02.2023, що підтверджується виписним епікризом № 2583 (а.с. 35-36);

- з 20.02.2023 по 13.03.2023, що підтверджується випискою № 188 від 13.03.2023 (а.с. 26-29);

- з 15.03.2023 по 10.04.2023, що підтверджується виписним із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3939 (а.с. 33-34).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2023 № 6 та відпускного квитка від 06.01.2023 № 4 позивач з 07.01.2023 по 05.02.2023 перебував у відпустці за станом здоров`я (а.с. 96, 104).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2023 № 40 позивач вибув на лікування (а.с .105).

З 11.05.2023, позивача, звільненого з військової служби у відставку, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.05.2023 № 131 було виключено зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення (а.с. 113-114).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 2-1 Постанови № 168 (у реакції, яка діє з 18.10.2022) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З аналізу пункту 1 Постанови № 168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно наявної у матеріалах справи довідки військово-лікарської комісії КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради від 05.01.2023 № 18 позивач отримав травму важкого ступеню (згідно наказу Міністерства охорони здоров`я № 370 від 04.07.2007), захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (а.с .15).

Також суду надано докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 21.12.2022 по 05.01.2023, з 12.01.2023 по 20.01.2023, з 09.02.2023 по 17.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 20.02.2023 по 13.03.2023, з 15.03.2023 по 10.04.2023, а також перебував у відпустці за станом здоров`я з 07.01.2023 по 05.02.2023.

Згідно наданої суду довідки про нарахування та утримання позивачу грошового забезпечення ОСОБА_1 у спірний період додаткову винагороду у збільшеному до 100000,00 грн розмірі пропорційно за місяць не отримував, окрім лютого 2023 року в розмірі 85881,72 грн (а.с. 115).

При цьому, суд зазначає, що станом на дату винесення рішення по справі, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву та жодних пояснень щодо наявності чи відсутності підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди у спірний період, у тому числі підстав (за який період) нарахування позивачу 85881,72 грн в лютому 2023 року.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 грн. винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача, викладені в листі від 01.12.2023 № 4421, що з 12.01.2023 до військової частини НОМЕР_1 не надходили будь-які медичні документи, які стосуються позивача, оскільки позивач вибув на лікування відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.02.2022 № 40, підставою винесення якого були: підстава гарнізонної ВЛК НВМКЦ «ГВКГ» від 08.02.2023 № б/н, направлення медичного пункту від 08.02.2023 № 388/0802 (а.с. 105).

А отже, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000,00 грн на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, враховуючи межі позовних вимог, з 01.01.2023 по 05.01.2023, з 07.01.2023 по 05.02.2023, з 09.02.2023 по 17.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 20.02.2023 по 13.03.2023, з 15.03.2023 по 10.04.2023.

З урахуванням зазначеного, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я з 01.01.2023 по 05.01.2023, з 07.01.2023 по 05.02.2023, з 09.02.2023 по 17.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 20.02.2023 по 13.03.2023, з 15.03.2023 по 10.04.2023; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я з 01.01.2023 по 05.01.2023, з 07.01.2023 по 05.02.2023, з 09.02.2023 по 17.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 20.02.2023 по 13.03.2023, з 15.03.2023 по 10.04.2023 з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 200/10535/19-а.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом даної справи, у розмірі 20000,00 грн. суду було надано договір про надання правової допомоги від 04.08.2023 з додатком № 1, рахунок № 1 від 15.08.2023, ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 50-57).

Так, відповідач передбаченим статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України правом не скористався, відповідне клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу суду не надав.

Таким, чином враховуючи наявність документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, розрахунку таких витрат, а також часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з військової частини НОМЕР_1 понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я з 01.01.2023 по 05.01.2023, з 07.01.2023 по 05.02.2023, з 09.02.2023 по 17.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 20.02.2023 по 13.03.2023, з 15.03.2023 по 10.04.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я з 01.01.2023 по 05.01.2023, з 07.01.2023 по 05.02.2023, з 09.02.2023 по 17.02.2023, з 17.02.2023 по 20.02.2023, з 20.02.2023 по 13.03.2023, з 15.03.2023 по 10.04.2023з урахуванням виплачених сум.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь військової частини НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 16000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.12.2023.

Суддя Наталія БАРГАМІНА