Справа № 420/28398/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/28398/23

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 23.10.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Одеська митниця про визнання протиправною бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В:

17.10.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Одеська митниця про визнання протиправною бездіяльність щодо зняття арешту в рамках виконавчого провадження №49007861; зобов`язання зняти арешт накладений постановою державного виконавця від 09.10.2015р. у виконавчому провадженні №49007861 (номер обтяження в ДРРПНМ - 12330422).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.10.2023р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права застосувавши положення п.2 ч.1 ст.170 КАС України, дійшов до безпідставного висновку про те, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.07.2023р. у справі №420/13691/23 з урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023р. відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третіх осіб на стороні відповідача: Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність щодо зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити певні дії щодо зняття арешту з майна, оскільки позивач не звертався до відповідача з заявою про зняття арешту з майна.

На виконання вищезазначеного судового рішення 13.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про скасування арешту накладеного постановою державного виконавця від 09.10.2015р. у виконавчому провадженні №49007861 (номер обтяження в ДРРПНМ - 12330422). /а.с.60-62/

Листом Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.09.2023р. №31029 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зняття арешту у зв`язку із відсутністю правових підстав. /а.с.63-64/

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в порядку п.2 ч.1 ст.170 КАС України, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі №420/13691/23.

Так, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, у справі №420/13691/23 підставою позову слугувала бездіяльність здійснення відповідачем дій щодо зняття арешту в рамках виконавчого провадження №49007861 під час повернення виконавчого документа.

Відмовляючи у задоволенні позову у справі №420/13691/23, колегія апеляційного суду зазначила про те, що в матеріалах справи відсутні докази та обґрунтування про звернення позивача до відповідача з заявою про зняття арешту та відповідно відмови відповідача від вчинення таких дій, що не дає колегії суддів встановити протиправну бездіяльність відповідача.

У даній справі підставою позову є відмова відповідача у задоволенні заяви про зняття арешту у виконавчому провадженні №49007861, оформлена листом Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.09.2023р. №31029.

Такими чином, колегія суддів доходить висновку про те, що підстави позовів у даній справі та у справі №420/13691/23 є різними, що свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у порядку п.2 ч.1 ст.170 КАС України.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 13.07.2022р. у справі №2/0301/806/11 зазначив, що добровільне погашення боржником боргу за погодженням з кредитором, відсутність виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, відсутність будь-яких відомостей стосовно рішення виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника та відсутність необхідності подальшого застосування такого арешту на майно боржника, свідчить про наявність підстав для визнання протиправної бездіяльності виконавчої служби щодо зняття арешту з майна заявника, що є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржену ухвалу суду винесено без належних підстав з порушенням норм процесуального права, тому ухвала суду першої інстанції в порядку ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв