Справа № 523/15386/23
Суддя: Мурманова І. М.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/86/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участі секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Одеса Департаменту патрульної поліції, інспектора лейтенанта поліції Бородій Сергія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою в якій просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7661493 від 03.09.2023 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративну справу було розподілено відповідно до вимог ст.ст. 18, 31 КАС України.

Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року заяву/скаргу було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

Заявою від 18.10.2023 року (вх. № 30018) позивач ОСОБА_1 усунула недоліки визначені ухвалою суду, надала суду квитанцію про сплату судового збору, визначала коло учасників справи, та надала копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 19.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання, відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

На адресу суду 15.11.2023 року (вх. № 33659) надійшла заява представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з частими повітряними тривогами, плановими та екстреними відключеннями світла, дані обставини призвели до неможливості своєчасного подання відзиву позов. Оскільки позов потребує вивчення, документи опрацювання, а відтак наданий судом час для подання відзиву виявився недостатнім, відповідач не мав можливості дотриматись процесуальних строків на подання відзиву. На підставі викладеного представник відповідача просить визнати пропуск строків на подання відзиву на позовну заяву поважним, прийняти відзив на позов (а.с.20-21).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням обставин викладених у клопотанні про поновлення строку на подання відзиву, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

Отже, на адресу суду 15.11.2023 року (вх. № 33659) надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача Панасюка Артура Олексійовича.

Згідно поданого відзиву представник відповідача зазначив, що під час несення служби 03.09.2023 року о 22 год. 38 хв. по вул. Лиманна 14 в м. Одесі, інспектор взводу роти 8 батальйону 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бородій С.Ю., виявив транспортний засіб, «Chevrolet Volt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом не мала полісу обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушила п.2.1.г) ПДР за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник зазначив, що факт відсутності полісу підтверджується скріншотом з бази даних МТСБУ. Крім іншого, позивач на спростування вказаної обставини не надала суду доказів наявності полісу, а тому, позивач не заперечує та визнає факт відсутності полісу.

Щодо підстав зупинення ТЗ, зазначив, що відповідно до положення п.2.1 ПДР, водій, механічного ТЗ повинен мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документи на ТЗ, чинний страховий поліс. Відповідно до положення п.2.4. ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотримання вимог Правил, а також пред`явити документи, які зазначені в п.2.1

На підставі викладеного представник відповідача зазначив, що дії поліцейського є законними, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідає нормам Закону, а позовна заява спрямована лише на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення (а.с.23-32).

В подальшому на адресу суду 14.12.2023 року (вх. № 37511) надійшли роз`яснення (додаткові пояснення на відзив відповідача) за підписом позивача у справі. Згідно заперечень на відзив, позивач зазначила, що доводи викладені у відзиві спростовуються п.2.ч.1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» згідно якої, поліцейський має право вимагати документи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа скоїла або має намір скоїти правопорушення. Перелік підстав для зупинки ТЗ є вичерпним, не підлягає тлумаченню та перехований в ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію». Наявна в базі даних МТСБУ інформація щодо відсутності страхового полісу не є підставою для зупинки ТЗ (а.с.41). До відповіді на відзив відповідач надала роздруківки статей.

Чергове судове засідання у справі призначено на 19 грудня 2023 року, сторони до суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач ОСОБА_1 звернулась на адресу суду з заявою щодо можливості проведення судового засідання у її відсутності, в якій зазначила, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.51).

Відповідачі: Управління патрульної поліції у місті Одеса Департаменту патрульної поліції, та інспектор лейтенант поліції Бородій Сергій Юрійович до суду також не з`явились, відповідачі про час та місце слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно (а.с.49,50), про причини не явки суду не повідомили. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого висловив думку щодо позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами на підтвердження та спростування позовних вимог в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.

Звертаючи до суду з адміністративним позовом, позивач зазначила, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7661493 від 03.09.2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена без роз`яснення та за відсутності причини зупинення.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо доводів позивача про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу суд враховує положення ст. 33 Конституції України, згідно з якими кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Згідно частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно положень статті 222 вказаного Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: серед інших про порушення правил користування засобами транспорту (частини перша статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Положеннями статті 21 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (абзац другий пункту 21.2 статті 21 Закону).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (пункт 21.3 статті 21 Закону).

Згідно підпункту «ґ» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 зазначених Правил на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції лише з визначених законодавством підстав - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та/або при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Проте, наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Позивач не спростувала обставину того, що на вимогу працівника поліції страхового полісу не пред`явила, у зв`язку з його відсутністю та згідно з частиною першою статті 126 КУпАП не пред`явлення особою для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до положень частини другої статті 70, частини першої та другої статті 71 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, однак як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7661493 від 03.09.2023 року - протокол про адміністративне правопорушення поліцейським не складався, відео з нагрудної камери інспектора суду не надано.

Слід зазначити, що постанова про накладення адміністративного стягнення не містить в собі інших застережень, відповідачем не надано до відзиву будь-яких інших доказів щодо вчинення позивачем порушень правил ДР. Також, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що працівником поліції було виявлено ТЗ, однак не зазначено, яким чином та чи відбулось виявлення ТЗ у зв`язку з порушенням водієм правил дорожнього руху. Позивач у позові стверджує, що зупинивши ТЗ поліцейський не повідомив про причину зупинки та зазначив, які саме правила дорожнього руху були порушені позивачем.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів поліцейських є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Під дію цієї норми підпадає і нагрудна відеокамера поліцейського.

Водночас, відповідно до п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Отже є лише два випадки, коли поліцейський може перевірити страховий поліс та виписати протокол за його відсутність:

- при складанні протоколу щодо порушень правил дорожнього руху;

- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, якщо водій не допустив порушень правил дорожнього руху, і на нього не складається/не оформлюється протокол про дорожньо-транспортну пригоду, то виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутність полісу страхування поліцейський не має права.

Таким чином, обов`язок водія пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки поліс страхування виникає лише у випадках складання відносно даного водія протоколу.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять в собі будь-яких належних та допустимих доказів щодо складення відносно позивача протоколу про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно приписів ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію»

1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З огляду на викладене, суд констатує, що відповідачем не доведено та не надано доказів щодо причин зупинки транспортного засобу відповідно до положення ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

З огляду на викладене, суд робить висновок у даній справі, зважаючи відсутність доказів причини зупинки ТЗ та доказів порушення водієм Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2017 року, справа № К/800/13938/17.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що за відсутності належних доказів з боку суб`єкта владних повноважень щодо доведеності правомірності зупинення транспортного засобу та відповідно винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 126 КУпАП, з урахуванням тверджень позивача щодо відсутності підстав та роз`яснень про причину зупинки транспортного засобу, та не доведення відповідачем протилежного, що в сукупності є підставою для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 126, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 121, 205, 229, 241-246, 250, 286, 292, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Одеса Департаменту патрульної поліції, інспектора лейтенанта поліції Бородій Сергія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7661493 від 03.09.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі: 425 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22.12.2023року.

Суддя: