Справа № 280/5673/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5673/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 р. (суддя: Сацький Р.В) в адміністративній справі №280/5673/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області, Державної судової адміністрації України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, Міністерство фінансів України, Служба судової охорони, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити виплати ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області щодо невинесення наказу про нарахування та виплату йому додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168; зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області винести наказ про нарахування та виплату йому починаючи з 24 лютого 2022 р. додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168; зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Запорізькій області, Державну судову адміністрацію України нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2022 р. до дня припинення та/або скасування воєнного стану в Україні відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168. Позивач також просив суд встановити строк для надання суду звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування заявленого позову вказав, що згідно з постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" йому повинна була бути нарахована та виплачена додаткова винагорода починаючи з 24 лютого 2022 р. Відсутність фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність в нього права на отримання такої винагороди.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до Постанови

Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28 лютого 2022 р. Зобов`язав Територіальне управління Служби судової охорони у Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28 лютого 2022 р. у розмірі до 30 000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 24 лютого 2022 р. по 22 грудня 2022 р. (включно).

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Територіальним управлінням Служби судової охорони у Запорізькій області. Посилаючись на порушення норм права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Скаргу обгрунтовує відсутністю фінансування, що унеможливлює видання наказу про виплату позивачу зазначеної додаткової грошової винагороди.

У відзивах на апеляційну скаргу Служба судової охорони та Державна судова адміністрація України просять рішення суду першої інстанції скасувати і у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство фінансів України зазначило, що питання виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. належить до повноважень Державної судової адміністрації України.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу № 160 о/с від 17 вересня 2020 р. обіймає посаду контролера ІІ категорії другого взводу охорони першого підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області.

Не погоджуючись з обставиною не нарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач проходить службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Запорізькій області то, відповідно, до приписів Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 р., мав право на отримання додаткової грошової винагороди з 24 лютого 2022 р. по 22 грудня 2022 р. (включно) у розмірі 30 000,00 грн., з урахуванням внесених до Постанови №168 змін щодо виплати такої суми пропорційно в розрахунку на місяць та безпосереднє проходження служби в зоні територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Доводи відповідачів про відсутність у затвердженому на 2022 р. кошторисі бюджетних призначень, як на підставу для не винесення наказів про нарахування та виплату позивачу зазначеної додаткової винагороди, суд визнав протиправними.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не було оскаржено рішення суду першої інстанції в частині, якою йому відмовлено у задоволенні позовних вимог, воно підлягає перевірці лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

21 вересня 2023 р. Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі №260/3564/22 ухвалила постанову, в якій зазначила, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, передбачене постановою КМУ № 168, підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

За змістом правової позиції ЄСПЛ у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 р.) у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Тобто, Велика Палата Верховного Суду визнала необґрунтованими посилання на те, що в затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідному кошторисі Територіального управління, видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою КМУ № 168, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку із чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити таку виплату, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції у відповідній частині не спростовують, підстави для скасування прийнятого ним рішення, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 р. в адміністративній справі №280/5673/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 грудня 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий