Справа № 323/2705/21
Суддя: Карабак Л. Г.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 6-а/336/3/2023
У Х В А Л А

27.12.2023 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Карабак Л.Г., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі № 2-а/2890/2010 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо обчислення, перерахунку, здійснення, надання пенсійних виплат,-

В С Т А Н О В И В:

30.09.2021 року заява ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дублікату виконавчого листа надійшла у провадження Оріхівського районного суду Запорізької області.

Враховуючи, що судове провадження в адміністративній справі є втраченим, з урахуванням положень ч. 1 ст. 385 КАС України, відповідно до яких втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за ініціативою суду, для забезпечення розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа.

За матеріалами перевірки встановлено, що за номером зазначеним представником ОСОБА_2 , 2-а-819/2890/11, як номер постанови Оріхівського районного суду Запорізької області зареєстрована інша справи: за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Оріхівському районі Запорізької області про зобов`язання вчинити певні дії, вказана справа розглянута 18.04.2011 рокую

Заявник просить вирішити питання пов`язані з виконання судового рішення від 25.01.2011 року за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Оріхівському районі за номером 2а-2890/2010 року.

Встановлено, що Оріхівським районним судом Запорізької області 25 січня 2011 року розглянуто справу за Позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі про оскарження рішень, суб`єкту владних повноважень щодо обчислення, перерахунку пенсії.

За приписами ст. 384 КАС України, відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. ст. 385, 386 КАС України, питання щодо відновлення втраченого судового провадження покладається на суд, який ухвалив рішення по суті справи.

Втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду, що визначено ст. 385 КАС України.

Вирішуючи питання про відновлення повністю втраченого судового провадження в адміністративній справі позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо обчислення, перерахунку, здійснення, надання пенсійних виплат, суд прийшов до висновку, що втрачене провадження можна відновити тільки в об`ємі оригіналу рішення, інших документів не зберіглося і суду не надано сторонами, зокрема щодо звернення рішення до виконання та набрання ним законної сили.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 255, 256,384- 390 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відновити втрачене судове провадження в адміністративній справі позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо обчислення, перерахунку, здійснення, надання пенсійних виплат.

Справа №2а-2890

2010 року

постанова

Іменем України

25 січня 2011 року м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Галчанський С.В., в період робочого часу, в приміщенні суду, розглянувши в порядку скороченого провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області про оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо обчислення, перерахунку, здійснення, надання пенсійних виплат,

встановив:

03 грудня 2010 позивач звернувся до суду з цим позовом в якому зазначив наступне.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оскільки є інвалідом 3 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

Стаття 50. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1

Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

( Абзац четвертий статті 50 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2532-12 від 01.07.92, в редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96 )

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

Стаття 54. Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника

Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

( Частина третя статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3108-IV від 17.11.2005 )

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте Управлінням праці та соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області в порушення ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`позивачу призначалась та виплачувалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах менших ніж 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а також в порушення ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`позивачу нараховувалась та виплачувалась пенсія у розмірі нижчому ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд:

1) Визнати протиправні дії відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку та виплаті пенсії відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком з основної пенсії та 50% мінімальної пенсії за віком з додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування`та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення та перерахунку основної державної пенсії та додаткової пенсії за ядерну шкоду заподіяну здоров`ю, втрату працездатності з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду.

2) Зобов`язати відповідача на майбутнє на час існування для нього обов`язку по виплаті пенсій позивачу, як інваліду 3-ої групи ЧАЕС, нараховувати та виплачувати йому належні до сплати пенсії в розмірі не меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, де розмір мінімальної пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому Законом про Державний бюджет країни на час виплати пенсії.

3) Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по пенсіях починаючи з 01.06.2002 року і до дати набрання сили Постановою суду, шляхом нарахування державної пенсії відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування`з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду, з урахуванням раніше виплачених сум.

4) Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по пенсіям, починаючи з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду, шляхом нарахування додаткової пенсії відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду, з урахуванням раніше виплачених сум.

5) Зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу інфляційні витрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсій за кожен календарний місяць, починаючи з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати, без врахування коефіцієнту за місяць, коли ця сума була повинна нарахована.

6) Зобов`язати відповідача сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми з розрахунку за кожний календарний місяць, починаючи з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду.

7) Зобов`язати відповідача негайно виконати постанову суду за цим позовом в цілому та про її виконання повідомити шановний суд і позивача письмово за його адресою.

Адміністративний позов в частині вимог поза межами річного строку звернення до адміністративного суду залишені без розгляду.

Представник відповідача не подав заперечення проти позову.

Суд, дослідивши адміністративний позов, наявні письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до відомостей адміністративного позову, наявних письмових доказів, встановлено, що 03 грудня 2010 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, оскільки є інвалідом 3 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

Стаття 50. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1

Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах:

- інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

( Абзац четвертий статті 50 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2532-12 від 01.07.92, в редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96 )

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»:

Стаття 54. Державна пенсія особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника

Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Обчислення і призначення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження провадиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

( Частина третя статті 54 із змінами, внесеними згідно із Законом N 3108-IV від 17.11.2005 )

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Проте Управлінням праці та соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області в порушення ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`позивачу призначалась та виплачувалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах менших ніж 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а також в порушення ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`позивачу нараховувалась та виплачувалась пенсія у розмірі нижчому ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, суд, виходячи з положень закону ст.ст.50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважає, що призначення та виплата позивачу щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах менших ніж 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а також нараховування та виплата позивачу пенсії у розмірі меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком є порушенням існуючих прав позивача на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю та є порушенням існуючих прав позивача на пенсію у розмірі не нижчому ніж 6 мінімальних пенсій за віком, і ці права позивача підлягають судовому захисту в межах річного строку звернення до адміністративного суду.

Про недопущення порушення існуючих прав прямо застерігає Конституція України, оскільки прямо передбачає в ст.22, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Застосовування Конституції України адміністративним судом є Конституційне право адміністративного суду, оскільки відповідно до ст.8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Така правова Конституційна позиція про недопущення порушення існуючих прав неодноразово закріплена у рішеннях Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року N 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 17 березня 2004 року N 7-рп/2004 (справа про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів), від 1 грудня 2004 року N 20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), від 11 жовтня 2005 року N 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання, від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян), N 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) від 22 травня 2008 року та відповідає принципу соціальної держави втіленого також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, Європейській соціальній хартії (переглянутій) 1996 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення тощо.

З наведених підстав суд вважає за необхідне прийняти постанову, яка гарантуватиме дотримання і захист існуючого права позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Проте, щодо вимог про зобов`язання відповідача на майбутнє на час існування для нього обов`язку по виплаті пенсій позивачу, як інваліду 3-ої групи ЧАЕС, нараховувати та виплачувати йому належні до сплати пенсії в розмірі не меншому ніж 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, де розмір мінімальної пенсії за віком дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому Законом про Державний бюджет країни на час виплати пенсії, суд вважає необхідним відмовити у задоволені позову у цій частині вимог, оскільки таке порушення не відбулося.

Вважає суд необхідним відмовити у задоволені позову і у частині вимог про зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу інфляційні витрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсій за кожен календарний місяць, починаючи з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати, без врахування коефіцієнту за місяць, коли ця сума була повинна нарахована та зобов`язання відповідача сплатити позивачу 3% річних від простроченої суми з розрахунку за кожний календарний місяць, починаючи з 01.06.2002 року і до дати набрання сили постановою суду, оскільки зазначені суми відшкодування та 3% річних не визначенні у адміністративному позові та не доведенні відповідними розрахунками.

Також, суд вважає необхідним відмовити у задоволені позову і у частині вимог про зобов`язання відповідача негайно виконати постанову суду за цим позовом в цілому та про її виконання повідомити шановний суд і позивача письмово за його адресою, оскільки негайне виконання постанови суду у частині цих вимог не передбачено законом.

За результатами розгляду справи, за наявності достатніх підстав, керуючись ст.183-2 КАС України,

Постановив:

Адміністративного позов задовольнити частково в частині вимог в межами річного строку звернення до адміністративного суду.

Визнати протиправні дії Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком з основної пенсії та 50% мінімальної пенсії за віком з додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування`та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо призначення та перерахунку основної державної пенсії та додаткової пенсії за ядерну шкоду заподіяну здоров`ю, втрату працездатності з 03 грудня 2009 року по час постановлення цього рішення 25 січня 2011 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Оріхівському районі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по пенсіях починаючи з 03 грудня 2009 року по час постановлення цього рішення 25 січня 2011 року, шляхом нарахування державної пенсії відповідно до вимог ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування`з 03 грудня 2009 року по час постановлення цього рішення 25 січня 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по пенсіям, починаючи з 03 грудня 2009 року по час постановлення цього рішення 25 січня 2011 року, шляхом нарахування додаткової пенсії відповідно до вимог ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеному ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування`з 03 грудня 2009 року по час постановлення цього рішення 25 січня 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області С.В.Галчанський

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г.Карабак