Справа № 340/3514/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 340/3514/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі №340/3514/23 (суддя І інстанції - Черниш О.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 27.05.2023 року (згідно поштової накладної) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови йому у нарахуванні та виплаті з 01.03.2023 року пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому з 01.03.2023 року пенсію без обмеження максимальним розміром, виходячи з розрахунку 75% грошового забезпечення з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», та з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження з 01.03.2023 року максимального розміру пенсії по інвалідності, призначеної ОСОБА_1 , за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.03.2023 року повторний перерахунок пенсії по інвалідності, призначеної ОСОБА_1 за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з метою її індексації, без обмеження її максимальним розміром та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у 2023 році розмір пенсії позивача підвищено на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 року, але у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Скаржник вказує, що обмеження пенсійних виплат позивача здійснене на підставі статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 43 Закону України №2262, якими передбачено, що максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до цього Закону, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Також зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» з квітня 2021 року фінансування виплат пенсій здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а тому відповідач не має вказаних функцій.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 75% відповідних сум грошового забезпечення, а згодом - пенсія по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років (а.с.8-11).

На підставі довідки УМВС України в Кіровоградській області №5005 від 21.03.2018 року про розмір грошового забезпечення та на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року у справі №340/717/20 ГУ ПФУ в Кіровоградській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» провело перерахунок основного розміру пенсії позивача, починаючи з 01.01.2016 року, виходячи із 75% відповідних сум грошового забезпечення.

За заявою позивача ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» оформила нову довідку №5005 від 19.05.2021 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, за нормами, чинними за листопад 2019 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського становить 31939 грн..

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року у справі №340/11121/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок пенсії позивача на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області» №5005 від 19.05.2021 року.

Відповідач на виконання вказаного вище рішення суду здійснив з 01.12.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 по інвалідності, обчислив її основний розмір, виходячи з 75% від суми грошового забезпечення, вказаної у довідці №5005 від 19.05.2021 року, та визначив у розмірі 23954,25 грн. (31939 грн. х 75 %), а також встановив підвищення і доплати, як особі з інвалідністю внаслідок війни ІII групи. Розмір пенсії, належної позивачу до виплати з 01.12.2019 року обмежено максимальною сумою - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Відповідач обмежив розмір пенсійної виплати, належної позивачу до виплати з 01.03.2023 року, максимальною сумою 20930 грн..

Позивач вважає, що через протиправні дії пенсійного органу з 01.03.2023 року пенсія по інвалідності виплачується йому у заниженому розмірі.

Не погодившись із діями відповідача щодо обмеження розміру пенсії, позивач оскаржив такі дії до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Предметом спору в цій справі є питання правомірності обмеження відповідачем розміру пенсії позивача.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі по тексту - Закон №2262), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України зокрема із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.51 Закону №2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Підстави та порядок перерахунку пенсії особам визначеним Законом №2262 регулюються ст.63 цього Закону.

Згідно із вказаною нормою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому КМУ, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії, передбаченого цією частиною, розміри пенсії звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1,-100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

В подальшому, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262, згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону №2262 з 90% до 70% сум грошового забезпечення відбулась вже після призначення та перерахунків пенсії позивача.

Внесення Законом №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262 щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% відповідного грошового забезпечення стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Таким чином, при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262, її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Як вбачається з матеріалів справи до перерахунку розмір пенсії позивача за вислугу років складав 75% відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач вважає, що відповідач, здійснюючи 01.03.2023 року перерахунок його пенсії, протиправно обмежив основний розмір пенсії максимальним розміром, що призвело до порушення права на отримання пенсії у розмірі, встановленому Законом та призначеному йому у визначеному порядку.

З цього приводу колегія суддів зазначає про таке.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року №3668-VI (далі по тексту -Закон №3668) частину 5 статті 43 Закону № 3668 викладено в такій редакції:

«Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

У подальшому у зв`язку з доповненням Законом №1080-VIII від 12.04.2016 року статті 43 Закону №2262 новими частинами частина 5 стала частиною 7.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: ч.7 ст.43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому Конституційний Суд України виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20 грудня 2016 року ч.7 ст. 43 Закону №2262 втратила чинність, а тому з цієї дати цей Закон, який є спеціальним у питаннях обчислення пенсії військовослужбовцям, не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Разом з тим, згідно зі ст.2 Закону №3668, на приписи якої послався суд першої інстанції, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих), зокрема відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені положення неконституційними не визнавались.

Таким чином з 20 грудня 2016 року склалась ситуація, коли двома законами по різному регулюється питання обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців.

Вирішуючи питання, норми якого Закону підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, апеляційний суд виходить з такого.

По-перше, згідно з преамбулою Закону №2262 цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Отже, саме Закон № 2262 є спеціальним Законом, який регулює питання пенсійного забезпечення військовослужбовців і він жодних обмежень щодо максимального розміру пенсії не містить.

По-друге, Конституційний Суд України в рішенні від 20 грудня 2016 року чітко зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Колегія суддів зауважує, що така позиція КСУ стосується не тільки приписів ч.7 ст.43 Закону №2262, які визнані неконституційними, а й встановлює загальний підхід до спірних правовідносин, відповідно до якого пенсія військовослужбовця обмежена бути не може, оскільки це суперечить положенням ч.5 ст.17 Конституції України.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а та від 03 листопада 2021 року у справі №360/3611/20 сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Такий висновок Велика Палата Верховного Суду сформулювала з огляду на те, що суперечливе і неоднозначне регулювання спірних відносин порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Отже, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №2262 з урахуванням Рішення КСУ від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не Закону №3668, а тому пенсія військовослужбовців обмеженню максимальним розміром не підлягає.

Таким чином, відповідач протиправно після проведення перерахунку пенсії позивача з березня 2023 року застосував обмеження його пенсії максимальним розміром, а тому повинен здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу без такого обмеження як правильно зазначив суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що під час розгляду справи відповідачами не надано доказів щодо наявності ґрунтовних недоліків у поданих позивачем з метою реєстрації податкових накладних, податковий орган не довів правомірність оскаржуваних рішень, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі №340/3514/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко