Справа № 380/21772/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 рокусправа № 380/21772/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказу та поновлення на роботі, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 24.08.2023 № 2970 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПОГІ ГУНГІ у Львівській області, в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення-звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області № 364 від 28.08.2023 Про особовий склад про звільнення позивача зі служби в поліції відповідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за порушення службової дисципліни);

- поновити з 29.08.2023 позивача на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Львівській області, стягнувши з відповідача на мою користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Наказом № 2970 від 24.08.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПОП ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, яке реалізовано 28.08.2023 року шляхом видачі наказу по особовому складу № 364 о/с. Зазначив, що підставою для видачі оскаржуваних наказів стали матеріали службового розслідування призначеного відповідним наказом ГУНП № 2838 від 22.08.2023 року за фактом складання 15.08.2023 року відносно позивача адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП. Стверджує, що в описовій частині дисциплінарного наказу йдеться про те, що 14 серпня 2023 року поліцейський взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП сержант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою вживав алкогольні напої та у подальшому, внаслідок власної недисциплінованості, сів за кермо автомобіля та керував ним з у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив, серед іншого, Правила етичної поведінки поліцейського, Дисциплінарний статут Національної поліції України, а також Присягу поліцейського. Оскаржувані накази позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Зазначає, що немає жодного закону чи нормативно-правового акту, які б покладали на поліцейського заборону перебувати у стані алкогольного сп`яніння поза службою. Крім того, стверджує, що відповідач порушив процедуру призначення службового розслідування та застосування дисциплінарного стягнення, тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 19.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача 13.10.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 77803 від 13.10.2023), у якому проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування зазначив, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону № 580-VIII). Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п. 1 ч. 1 ст. 8); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п. 2 ч. 1 ст. 18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п. 3 ч. 1 ст. 18). Вказав, що порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності. Звернув увагу суду на те, що підставою для призначення службового розслідування був рапорт працівника УГІ ГУНП у Львівській області про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а не надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, складених в порядку КУпАП.

Відповідач зазначив, що факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 001853, згідно з яким стан алкогольного сп`яніння становив 2,00 проміле. Крім того, як стверджує відповідач, позивач в поясненнях, наданих в ході службового розслідування, визнав факт вживання ним алкогольних напоїв і факт керування транспортним засобом через невеликий проміжок часу після вживання ним алкогольних напоїв. Крім того, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями командира взводу № 1 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , командира БПОП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП НП України сержанта поліції ОСОБА_4 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції. Також повідомив, що у ході службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративних правопорушень, а надавалася правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку, при цьому наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує наявність в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.

Вважає, що службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції. Матеріалами службового розслідування зафіксовано, що позивач своїми діями грубо порушив вимоги Правил етичної поведінки поліцейського, Правил дорожнього руху, Присяги працівника поліції та статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування, на думку відповідача, містить повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку щодо встановлення наявності вини порушника. Відповідачем в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, та встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , проходив службу в органах Національної поліції України від 20.10.2020 року. З 22.07.2021 року прийнятий на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону поліції особливого признання ГУНП у Львівській області. Тобто, з вказаного часу проходив службу у зазначених підрозділах, що згідно з положеннями п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України свідчить про проходження позивачем публічної служби.

15 серпня 2023 року до ГУНП у Львівській області за вхідним № РП-355 надійшов рапорт старшого інспектора Відділу підтримки Управління головної інспекції у Львівській області капітана поліції Михайла Великопольського, про те, що цього ж дня у м. Львові по вул. Брюховицька, 188 нарядом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, здійснено реагування на повідомлення «Порушення ПДР» поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону поліції особливого признання ГУНП у Львівській області сержантом поліції ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. У подальшому, згідно висновку лікаря № 001853, встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (результат 2,00 проміле), внаслідок чого відносно сержанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративний протокол від 15.08.2023 серії ААД № 362860 за ст. 130 КУпАП.

Оскільки у діях поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_1 були наявні ознаки порушення службової дисципліни, виникла необхідність у призначенні службового розслідування відповідачем.

Наказом № 2838 від 15.08.2023 року за даним фактом призначено службове розслідування у формі письмового провадження та відсторонено поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків.

22.08.2023 року затверджено Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни поліцейським взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержантом поліції ОСОБА_1 (далі - Висновок службового розслідування).

Висновком службового розслідування встановлено, що «поліцейський взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним, як працівник поліції, відповідно до пунктів 1, 3, 6 ч. 1, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію України» неухильно дотримуватись положень Конституції України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини, інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді, 14.08.2023 перебуваючи поза службою вживав алкогольні напої та у подальшому, внаслідок особистої недисциплінованості, сів за кермо автомобіля марки «Ford Fusion», н. з. НОМЕР_1 та керував ним з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому завдавав перешкод іншим учасникам дорожнього руху та створював аварійні ситуації. В подальшому, керуючись почуттям власної безкарності та з метою уникнення відповідальності, намагався втекти з місця події, проте був затриманий свідомими громадянами, однак продовжував бути зухвалим, в грубій формі виражався в сторону громадян, викрикував непристойні слова в сторону очевидців події, ображав присутніх, проявляв агресію. Крім цього, сержант поліції ОСОБА_1 неодноразово негативно висловлювався в бік органу, в якому він проходив службу, виявляв цілковиту неповагу до інших працівників поліції при виконанні ними своїх службових повноважень та нецензурно висловлювався про правоохоронні органи України, вів себе некоректно та вчиняв дії, що компрометують звання поліцейського. В подальшому, сержант поліції ОСОБА_1 пройшов огляд в медичному закладі на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результат 2,00 проміле, за що відносно нього складені адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП.

Такими своїми діями поліцейський взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_1 допустив грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1,2,3,5,6,7,11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.6, 1.8,1.9 п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2021 № 1306 та п. 12, 13, 17, 20, 22, 25, 28, 34,38, 39, 41, 42 Розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП від 14.08.2023 № 807/34/01-2023 та скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет поліції.».

В ході службового розслідування ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив таке: «… з 08.08.2023 перебуває на лікарняному, у зв`язку із захворюванням горла (ангіна). Так, 14.08.2023 протягом дня ОСОБА_1 займався домашніми справами, гуляв та бавився з дітьми на дитячому майданчику поблизу місця проживання. У подальшому, близько 21:00 перебуваючи сам у власному автомобілі марки «Ford Fusion», н. з. НОМЕР_1 випив 2 літри пива (із вмістом алкоголю 5%), а саме: 4 пляшки по 0,5 літри «Карлсберг». Після цього, до нього зателефонував друг та попросив, щоб с допоміг «прикурити» його автомобіль, оскільки даний автомобіль «заглох» та який знаходився по вул. Брюховицькій, у смт. Рясне-1, м. Львів, а друг повинен був у цей же вечір відправитися на схід. Близько 22:30 цього ж дня, ОСОБА_1 сівши за кермо власного автомобіля, почав рухатися по вул. Брюховицькій та об`їжджаючи яму, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (бордюр) внаслідок чого зупинився. Після цього, жінка на автомобілі (марки і моделі не пригадав), зупинила його та почала висловлювати свої претензії з приводу небезпечного керування ним автомобілем. В ході чого між ними виник словесний конфлікт, крім цього вказав, що не пам`ятає обставин події та чи наносились ним тілесні ушкодження іншим учасникам конфлікту, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після даної події, ОСОБА_1 зателефонував до командира взводу № 1 роти № 3 БПОП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та повідомив йому про те, що відбулася аварійна та конфліктна ситуація по вул. Брюховицькій, у смт. Рясне-1, м. Львів. Крім цього, повідомив командиру про те, що він вживав напередодні алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом. В подальшому, орієнтовно через 20 хвилин на місце події прибув наряд УПП у Львівській області ДПП НП України, які повідомили про те, що в ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, однак від такого огляду ОСОБА_1 відмовився, однак погодився пройти такий у медичному закладі у АДРЕСА_1 . В подальшому, в ході проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння результат становив 2,00 проміле. Водночас додав, що про заборону керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння йому було доведено керівництвом БПОП ГУНП та офіцерським складом роти неодноразово під час проведення інструктажів та під час оперативних нарад. Крім цього, вказав, що дана подія відбулася через особисту недисциплінованість та через особисті переживання стосовно брата, якого було поранено на сході держави під час бойових дій, у зв`язку з чим вжив алкоголь.»

Наказом № 2970 від 24.08.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПОП ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог пунктів 1, 3, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 7, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 3 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», підпунктів 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.6, 1.8, 1.9 п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2021 № 1306 та п. 12, 13, 17, 20, 22, 25, 28, 34,38, 39, 41, 42 Розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП від 14.08.2023 № 807/34/01-2023, на підставі пункту 7 частини З статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції та відповідно до п. 3.2 розділу 3 Положення № 37 «Про преміювання поліцейських ГУ НП у Львівській області» зменшити визначену згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячну премію на 99% за серпень 2023 року.

Наказом № 352 о/с від 22.08.2023 сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області допущено до виконання службових обов`язків, на підставі Наказу ГУНП № 2943 від 22.08.2023 «Про допуск до виконання службових обов`язків працівника БПОП ГУНП».

Наказом № 364 о/с від 28.08.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

З прийнятими наказами про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції позивач не погоджується, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Суд при вирішенні спору керується такими нормами права.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини в даній справі пов`язані з проходженням публічної служби на підставі Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року № 580-VIII, яким врегульовано правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, в тому числі порядок призначення та звільнення поліцейських зі служби, Дисциплінарного статуту Національної поліції, Правил етичної поведінки поліцейських (далі - Правила етичної поведінки поліцейських) затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі ст. 18 Закону "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджуються законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Закону України № 2337-VІІІ від 15.03.2018 вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно зі ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Стаття 13 Статуту передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтями 14-19 Статуту врегульовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 1-3, 5-6 ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Статуту.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Згідно з частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно з ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Надання завідомо неправдивих пояснень. або відмова поліцейського надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови надавати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

З матеріалів справи суд встановив, що 14 серпня 2023 року по вул. Брюховицькій в смт. Рясне-1, поліцейський взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержант поліції Корнійчук А.С. (0093529), керував автомобілем марки «Ford Fusion», н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, при цьому завдавав перешкод іншим учасникам дорожнього руху та створював аварійні ситуації.

Як слідує із Висновку службового розслідування від 22.08.2023 року, під час встановлення обставин виклику у водія сержанта поліції ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, останньому запропоновано пройти огляд на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці події, на що ОСОБА_1 відмовився та виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, результат якого становить 2,00 проміле. На момент події сержант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, в цивільному одязі. У подальшому працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України відносно сержанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 362860).

Щодо доводів позивача про відсутність правових підстав для призначення службового розслідування суд зазначає таке.

Згідно положень ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Аналогічна норма міститься і в п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Таким чином, рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку є підставою для призначення службового розслідування.

З аналізу наказу ГУНП у Львівській області № 2838 від 15.08.2023 встановлено, що підставою для його винесення став рапорт працівника УГІ ГУНП у Львівській області з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області сержанта поліції ОСОБА_1 .

Відтак, доводи позивача про безпідставність призначення службового розслідування є необґрунтованими, оскільки саме рапорт про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, став підставою для призначення службового розслідування, а не надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному КУпАП.

Щодо аргументів позивача про порушення процедури відсторонення від виконання службових обов`язків та допуску до їх виконання, суд зазначає таке.

В силу приписів статті 17 Дисциплінарного статуту позивач був відсторонений від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування на підставі наказу № 2838 від 15.08.2023.

Згідно із п. 3 Розділу ІІІ Порядку № 893 на період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучаються службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби.

Відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) припиняється в день видання керівником, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, письмового наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою (п. 4 Розділу ІІІ Порядку № 893).

Так, наказом № 352 о/с від 22.08.2023 сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу № 2 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області допущено до виконання службових обов`язків, на підставі Наказу ГУНП № 2943 від 22.08.2023 «Про допуск до виконання службових обов`язків працівника БПОП ГУНП».

Щодо неповернення позивачу по завершенні службового розслідування атрибутів поліцейського, суд вказує, що відповідно до відповіді Управління кадрового забезпечення № 2663/13/01-2023 від 03.10.2023 «…після проведення 22.08.2023 року службового розслідування жетон та службове посвідчення не повертались ОСОБА_1 , оскільки він перебував на лікуванні у період з 08.08.2023 по 25.08.2023, в результаті виходу для виконання службових обов`язків, останнього 28.08.2023 було звільнено зі служби в поліції. Жетон та службове посвідчення були долучені до особової справи.».

Таким чином, атрибути поліцейського не були повернуті позивачу після допуску до виконання службових обов`язків у зв`язку із його тимчасовою втратою працездатності. Оскільки позивач перебував на лікуванні до 25.08.2023 (п`ятниця), а при поверненні на роботу 28.08.2023 (понеділок) був звільнений зі служби в поліції, то жетон та службове посвідчення не повертались позивачу, а одразу були долучені до його особової справи.

Отже, у діях відповідача відсутнє порушення процедури допуску до виконання службових обов`язків, а аргументи позивача з цього приводу є надуманими та безпідставними.

Щодо аргументів позивача про відсутність клопотання командира БПОП ГУНП про накладення дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни перед керівництвом ГУНП, суд зазначає таке.

Згідно норм п.1 Розділу VІI Порядку № 893 У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Отже, з наведених положень випливає, що безпосередньо керівник, який призначив службове розслідування, видає письмовий наказ про застосування дисциплінарного стягнення, а у випадку, якщо такий керівник не уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення до підлеглих, то лише у такому випадку він подає клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського до свого прямого керівника.

Суд встановив, що у даному випадку службове розслідування було призначене наказом Начальника ГУНП у Львівській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_8 , який в силу Положення про ГУНП у Львівській області, затвердженого Наказом НП України № 30 від 06.11.2015 (із змінами), уповноважений застосовувати до працівників ГУНП у Львівській області дисциплінарні стягнення. Тому, у даному випадку клопотання командира БПОП до керівництва ГУНП у Львівській області про застосування дисциплінарного стягнення не потрібне.

Враховуючи наведене, суд вважає зазначені аргументи позивача безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Щодо тверджень позивача про відсутність законодавчої заборони для поліцейського перебувати у стані сп`яніння поза виконанням службових обов`язків.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря № 001853, згідно з яким стан алкогольного сп`яніння становив - 2,00 проміле. Крім того, позивач в поясненнях, наданих в ході службового розслідування визнав факт вживання ним алкогольних напоїв і факт керування транспортним засобом через невеликий проміжок часу після вживання алкогольних напоїв: «…близько 21:00 перебуваючи сам у власному автомобілі марки «Ford Fusion», н. з. НОМЕР_1 випив 2 літри пива (із вмістом алкоголю 5%), а саме: 4 пляшки по 0,5 літри «Карлсберг». Після цього, до нього зателефонував друг та попросив, щоб с допоміг «прикурити» його автомобіль, оскільки даний автомобіль «заглох» та який знаходився по вул. Брюховицькій, у смт. Рясне-1, м. Львів, а друг повинен був у цей же вечір відправитися на схід. Близько 22:30 цього ж дня, ОСОБА_1 сівши за кермо власного автомобіля, почав рухатися по вул. Брюховицькій та об`їжджаючи яму, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду (бордюр) внаслідок чого зупинився…».

Крім того, даний факт підтверджується поясненнями командира взводу № 1 роти № 3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , командира БПОП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП НП України сержанта поліції ОСОБА_4 , інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були безпосередньо присутні при проходження медичного огляду позивачем на стан алкогольного сп`яніння.

Процедура проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписах, долучених до матеріалів справи.

Проте суд звертає увагу, що позивач не заперечує факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, його аргументи зводяться до того, що немає законодавчої заборони поліцейському перебувати у стані алкогольного сп`яніння поза службою.

Так, суд вважає за необхідне нагадати, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Із тексту Присяги поліцейського випливає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду у постановах від 21.09.2018р. у справі № 824/227/17-а, від 08.08.2019р. у справі № 824/1015/16-а у подібних правовідносин.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.

Крім того, відповідно до абз. 7 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських (затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179) під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 під свій особистий підпис попереджений про неприпустимість випадків вчинення порушень службової дисципліни, як у робочий та позаробочий час, зокрема керування транспортним засобом у стані сп`яніння: алкогольного, наркотичного чи іншого, що підтверджено Розпискою-Попередженням-Зобов`язанням від 03.07.2023 року.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки як у службовий так і позаслужбовий час.

У постановах Верховного Суду, від 19.04.2021 р. у справі № 240/2677/20, від 17.06.2021 р. у справі № 804/6242/17, від 12.05.2022 р. у справі № 260/1/19, від 26.06.2022 р. у справі № 2240/2329/18 від 14.07.2022 р. у справі № 520/1795/19 зазначено, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновків, що дії ОСОБА_1 , які виразилися в допущенні поведінки, яка не сумісна із званням поліцейського, не виконанні вимог Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, що підтверджується матеріалами справи, є проступком несумісним з перебуванням на службі в поліції. Відтак, суд відхиляє доводи позивача, як такі, що не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення відповідальності за свої дії.

Щодо доводів позивача про необхідність притягнення до відповідальності за порушення ПДР на загальних підставах, а не на спеціальних (за Дисциплінарним статутом), суд вказує, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП на загальних підставах, проте в силу своєї професії він підлягає ще і дисциплінарній відповідальності, якщо вчинене діяння підпадає під ознаки порушення службової дисципліни. Як вже згадувалось вище, порушенням службової дисципліни, крім іншого, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння: алкогольного, наркотичного чи іншого як у робочий, так і в поза робочий час. Тому суд так само відхиляє ці доводи позивача.

Крім того, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення у даному випадку є правомірним і пропорційним вчиненому правопорушенню.

Згідно із підпунктом 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

На відміну від адміністративної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Відтак, наявність справи про адміністративне правопорушення стосовно особи поліцейського, не виключає можливості застосування стосовно нього звільнення у разі встановлення службовою перевіркою дій, що підривають авторитет поліції в очах громадськості і є несумісним з подальшим проходженням служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15.

Одночасно, суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Професійний обов`язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2019 по справі № 819/736/18 (адміністративне провадження № К/9901/69758/18).

Службовим розслідуванням встановлено недотримання позивачем обмежень і заборон, порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні діяння, яке викликало суспільний резонанс та негативно впливає на довіру населення до органів і підрозділів поліції та як наслідок зменшує її.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 січня 2012 року в справі "Горовенки та Бугара проти України" (заяви № 36146/05 та 42418/05 пункт 28) зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям.

Зазначені вище обставини дають підстави вважати, що позивач вчинив проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського.

При цьому, звільнення зі служби, як вид стягнення, може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в Національній поліції України.

Суд звертає увагу, що згідно приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

На думку суду, факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є вчинком, що дискредитує систему органів поліції та поліцейських в очах громадськості.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази прийняті на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд на підставі досліджених доказів встановив, що відповідні положення відповідачем дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

В силу ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 241-246, 250, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.П. Качур