Справа № 580/8734/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року справа № 580/8734/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Сененко К.В. (за ордером),

представника відповідача Коваленко А.П. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу №580/8734/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

21.09.2023 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.08.2023 №1421 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.08.2023 №252 о/с по особовому складу, яким до позивача звільнено зі служби в поліції;

- поновити позивача на посаді старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Черкаській області з 23.08.2023;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.08.2023 до моменту ухвалення рішення у справі;

- рішення в частині поновлення на посаді позивача та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначає, що проходив службу в поліції на посаді старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Черкаській області. 31.07.2023 щ 03 год. 10 хв. відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що позивач, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за допущене порушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У подальшому було проведено службове розслідування, за наслідками якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306, абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 6, 13 ч. 3 ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 05.03.2018 №2337-V111.

Позивач зазначає, що фактичною підставою для проведення службового розслідування та подальшого накладення дисциплінарного стягнення слугував протокол про притягнення до дисциплінарної відповідальності, проте питання про встановлення вини особи за вчинення дисциплінарного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вирішується у судовому порядку і на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності судове рішення було відсутнє. З вказаної підстави вважає наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності передчасним.

Зазначає, що дійсно не відразу надав працівникам поліції посвідчення водія а також заперечував факт керування автомобілем, оскільки будучи поліцейським побоювався відповідальності порушення комендантської години, яка передбачена внутрішніми документами працівника поліції, і лише усвідомивши, що працівники поліції підозрюють його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, погодився на їх пропозицію пройти освідування та наполягав на такому освідуванні у закладі охорони здоров`я. Отримавши відмову самостійно звернувся до Черкаського обласного наркологічного диспансеру та здав всі відповідні аналізи і був оглянутий лікарем-наркологом. За результатами огляду за самозверненням отримав виписку з амбулаторної карти №1434 від 31.07.2023 про відсутність стану алкогольного сп`яніння.

Наголошує, що 31.07.2023 вимушений був виїхати з дружиною та сином із с. Мельники, де проживає, в м. Черкаси за адресою: АДРЕСА_1 з поважної причини, а саме: на прохання брата, який потребував термінової допомоги, оскільки у його сина різко погіршився стан здоров`я та брат самостійно не міг справитись із ситуацією. Також про те, що зупинений працівниками поліції, відразу повідомив безпосереднього керівника. Вважає, що вказані обставини не були враховані при проведенні службового розслідування та притягненні до дисциплінарної відповідальності.

Відповідач 09.11.2023 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив з тих підстав, що позивач своїми діями вчинив проступки, несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарного стягнення. Звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування, оскільки вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях. З огляду на вказане вважає оскаржуваний наказ правомірним.

Щодо посилання позивача на відсутність рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності, то рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.08.2023, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02.10.2023 у справі №712/8012/23, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260, у разі поновлення поліцейського на службі у зв`язку з незаконним звільненням за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення, і підставою для нарахування є наказ про поновлення на службі. Отже вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є безпідставною.

Ухвалою судді від 23.10.2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання за участю сторін.

Ухвалою суду від 30.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові та електронні докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно послужного списку позивач у справі ОСОБА_1 з 07.11.2015 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Черкаській області, з 01.03.2022 по 22.08.2023 (по день звільнення) перебував посаді старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування.

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 31.07.2023 №567 на підставі рапорта начальника управління головної інспекції підполковника поліції Бондаренко Т.С. від 31.07.2023 №158рп/48/01-2023 щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими, що мають ознаки дисциплінарного проступку призначено службове розслідування та сформована дисциплінарна комісія (т. 1, а.с. 93).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 14.08.2023. яким встановлено, що у зв`язку з введенням на території України воєнного стану наказом начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 №1 на території Черкаської області запроваджено комендантську годину з 00.00 год до 04.00 год. 03.04.2023, протягом якої заборонено рух транспортних засобів, крім служб екстреної медичної допомоги, транспортних засобів спеціального призначення, які виконують невідкладні службові завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових пристроїв та автомобілів, рух яких дозволено за спеціальними перепустками, та заборонено перебування людей у зазначені години на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально наданих перепусток і посвідчень.

31.07.2023 о 02.05 год. капітан поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї, в період дії комендантської години, тобто в порушення п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 1 наказу обласної військової адміністрації, керуючи автомобілем «Mitsubishi Carisma» (належить ОСОБА_2 ), н.з. НОМЕР_1 , рухався у м. Черкаси по вул. Чорновола в напрямку від вулиці Бидгощської до вул. Анатолія Лупиноса та був зупинений поліцейськими Управління патрульної поліції. У ході спілкування з капітаном поліції ОСОБА_1 поліцейські УПП виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів і порушення мови. Відповідно до підпункту 2А2 п. 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Під час спілкування із поліцейськими УПП капітан поліції ОСОБА_1 намагаючись уникнути відповідальності, в порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, просив поліцейських УПП не здійснювати відеофіксацію (вимкнути портативний відеореєстратор) на місці події, чим перешкоджав останнім поліцейським виконувати їхні обов`язки та як наслідок схиляв їх до порушення вимог п.п. 2 п. 1 розділу V11 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, відповідно до якого під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Поліцейськими УПП відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, неодноразово було запропоновано капітану поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до чинного законодавства з використанням спеціальних технічних засобів, тобто газоаналізатора «Драгер», або ж у найближчому медичному закладі. Натомість капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції постійно заперечував факт керування автомобілем «Mitsubishi Carisma(належить ОСОБА_2 ), н.з. НОМЕР_1 ,повідомивши, що за кермом знаходилась його дружина гр. ОСОБА_3 , чим перешкоджав виконувати поліцейським УПП свої обов`язки.

Відповідно до п. 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вказаних обставин відносно капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол серії ААД №099315 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до абзацу 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Абзацами 2.3 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам установам, організаціям та громадянам.

З огляду на вказані обставини капітан поліції ОСОБА_1 свідомо порушив вимоги нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За висновком службового розслідування позивач вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Також позивач в порушення вимог п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України не проінформував своїх керівників про складання відносно нього адміністративного матеріалу з ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується поясненнями начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 та начальника УАЗОР ГУНП підполковника поліції ОСОБА_5 , тим самим не забезпечив виконання свого обов`язку щодо сприяння керівникам в організації дотримання службової дисципліни.

Крім цього, відповідно до листа УОАЗОР ГУНП від 03.08.2023 №1672/25/01-51-2023 в період часу з 2.00 год. по 08.00 год. 31.07.2023 будь-яких повідомлень на спецлінію 102 від позивача не надходило.

За висновком службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, абз. 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1, 3 наказу начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 №1 «Про затвердження комендантської години на території Черкаської області» п. 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України позивач заслуговує до притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1, а.с. 203-215).

Наказом ГУНП в Черкаській області від 18.08.2023 №1421 позивача за порушення вищезазначених приписів притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1, а.с. 216-221).

У зв`язку з реалізацією наказу від 18.08.2023 №1421 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем був прийнятий наказ від 21.08.2023 №252 о/с, яким на підставі п. 6 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції (т. 1, а.с. 222).

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.08.2023 у справі №712/8012/23, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду. позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: за відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, та накладено штраф у сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з вказаними наказами, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам у справі суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-V111, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-V111, нормативними актами, прийнятими у зв`язку з реалізацією вказаних Законів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-V111 (далі Закон №580-V111) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Стаття 2 Закону №580-V111 передбачає, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно статті 3 Закону №580-V111 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 8 Закону №580-V111 визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно статті 18 Закону №580-V111 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (т. 1, а.с. 145).

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина 1 статті 13).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13).

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (частина 3 статті 13).

Отже за змістом вказаних приписів недотримання поліцейським обов`язків, передбачених статтею 18 Закону №580-V111 та частиною 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Присяги поліцейського є дисциплінарним проступком, за вчинення якого поліцейський притягується до дисциплінарної відповідальності; звільнення зі служби в поліції є видом дисциплінарної відповідальності, який застосовується за найбільш тяжкі дисциплінарні проступки.

Як встановлено службовим розслідуванням, позивач вчинив дисциплінарні проступки, а саме: рухався на належному йому автомобілі «Mitsubishi Carisma н.з. НОМЕР_1 , 31.07.2023 о 02.05 год. під час дії комендантської години; мав ознаки алкогольного сп`яніння; перешкоджав поліцейським УПП виконувати свої обов`язки шляхом висловлення прохання не здійснювати відеофіксацію (вимкнути портативний відеореєстратор) на місці події, заперечував факт керування автомобілем та повідомляв, що за кермом знаходилась його дружина гр. ОСОБА_3 , відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, тобто газоаналізатора «Драгер», або у найближчому медичному закладі, не повідомив своїх керівників та на спецлінію 102 про складання відносно нього адміністративного матеріалу.

З приводу зазначених порушень суд зазначає, що згідно статті 18 Закону №580-V111 поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Пунктом 2 частини 3 статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський зобов`язаний знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

у зв`язку з введенням на території України воєнного стану наказом начальника Черкаської обласної військової адміністрації від 26.02.2022 №1 на території Черкаської області запроваджено комендантську годину з 00.00 год. до 04.00 год. 03.04.2023, протягом якої заборонено рух транспортних засобів, крім служб екстреної медичної допомоги, транспортних засобів спеціального призначення, які виконують невідкладні службові завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових пристроїв та автомобілів, рух яких дозволено за спеціальними перепустками, та заборонено перебування людей у зазначені години на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально наданих перепусток і посвідчень.

Позивач не заперечує, що порушив вимоги щодо заборони руху під час дії комендантської години, проте стверджує, що порушив вказані вимоги з поважної причини, а саме: їхав на прохання брата, який потребував термінової допомоги, оскільки у його сина різко погіршився стан здоров`я та брат самостійно не міг справитись із ситуацією.

На підтвердження поважності причин надав рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Черкаського районного управління юстиції, згідно з яким 31.07.2023 надійшло повідомлення зі служби 102, зареєстровано за №32841, про те, що 31.07.2023 о 01.29 за адресою АДРЕСА_2 , чоловік 19 років знаходиться у неадекватному агресивному стані, ймовірно під наркотичними засобам, потребують допомоги поліції, викликає батько, та довідку Черкаської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги №190 від 03.08.2023, виданої ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 про те, що 31.07.2023 о 1.13 год. він обслуговувався бригадою ЕШМД, виклик здійснив батько.

Як вбачається з висновку службового розслідування позивач рухався у м. Черкаси по вул. Чорновола в напрямку від вулиці Бидгощської до вул. Анатолія Лупиноса на належному йому автомобілі «Mitsubishi Carisma» н.з. НОМЕР_1 , 31.07.2023 о 02.05 год і на вимогу поліцейських заїхав на стоянку біля магазину «Файно-маркет» по вул. Чорновола, буд 122/41, тобто адреса зупинки відповідає місцю виклику поліції та екстреної швидкої допомоги.

Врахувавши вказані обставини суд дійшов висновку, що позивач порушив вимоги щодо заборони руху транспортним засобом протягом дії комендантської години з поважної причини.

Щодо перешкоджання поліцейським УПП виконувати їх обов`язки суд зазначає, що відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський зобов`язаний утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також підривають авторитет поліції.

Висновком службового розслідування встановлено, що позивач під час спілкування з поліцейськими УПП, намагаючись уникнути відповідальності, просив поліцейських не здійснювати відеофіксацію (вимкнути портативний відеореєстратор) на місці події, чим перешкоджав останнім виконувати їх обов`язки, та заперечував факт керування автомобілем, повідомивши, що за кермом знаходилась його дружина гр. ОСОБА_3 .

Вказані обставини визнаються позивачем, який зазначив, що дійсно вчиняв такі дії, оскільки знав про те, що за рух транспортних засобів та перебування на вулицях та в інших громадських місцях буде притягнутий до дисциплінарної відповідальності, проте заперечує ту обставину, що внаслідок цього перешкоджав поліцейським виконувати їх обов`язки.

Дослідивши скріншот відеозапису «сlір-0» з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля УПП суд встановив, що на відрізку часу з 02 год. 09 хв. 25 сек. і по 02 год 09 хв. 35 сек. службовий автомобіль УПП наздоганяє легковий автомобіль «Mitsubishi Carisma» , н.н. НОМЕР_1 і в подальшому його зупиняє за допомогою проблискових маячків. При цьому на відео записі видно, що з водійського місця швидко вийшов чоловік середнього зросту, одягнений в шорти та світлу футболку, за зовнішніми ознаками схожий на позивача. У подальшому позивач дійсно заперечував, що перебував за кермом, стверджував, що за кермом перебувала його дружина ОСОБА_3 , про що зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №040371 від 31.07.2023, складеному 31.07.2023 о 03 год. 10 хв.

Враховуючи вказані обставини суд дійшов висновку, що вказаними діями позивач перешкоджав поліцейським УПП у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас суд дійшов висновку, що прохання до поліцейських виключити відеореєстратор жодним чином не є такою перешкодою.

Щодо перешкоджання поліцейським УПП виконувати свої обов`язки внаслідок відмови пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, тобто аналізатора «Драгер», або у найближчому медичному закладі суд зазначає, що згідно пункту 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (пункт 1).

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (пункт 3).

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності) (пункт 4).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 6).

Аналогічні приписи містить Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103

Пунктом 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої 11.11.2015 за № 1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно пункту 9 вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За змістом вказаних приписів у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу його огляд здійснюється в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, і поліцейський зобов`язаний забезпечити доставку такої особи не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду.

З матеріалів відеозапису встановлено, що позивач відмовився від проведення огляду на місці зупинки із застосуванням спеціального пристрою, не відмовлявся від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, проте відмовився прибути до медичного закладу на патрульному автомобілі, погоджуючись самостійно дійти до медичного закладу, який знаходиться неподалік. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №040371 від 31.07.2023 позивач погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. проте поліцейський надав відповідь, що почав складати протокол про відмову позивача від проходження огляду.

На думку суду вказані дії свідчать про те, що позивач дійсно своїми умисними діями перешкоджав поліцейським УПП у здійсненні покладених на них обов`язків щодо забезпечення доставки водія транспортного засобу до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо порушення позивачем абзацу 6 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», який передбачає, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та абзаців 2.3 ч. 5 ст. 14 вказаного Закону, яким визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам установам, організаціям та громадянам, суд зазначає, що відразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення позивач самостійно прибув до КНЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» де здав біологічні зразки для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно виписки з амбулаторної карти №1434 (т. 1, а.с. 41) огляд позивача проведено 31.07.2023 о 4 год. 10 хв, тобто протягом 2-х годин від часу зупинки транспортного засобу, і ознак сп`яніння не виявлено.

Вказана довідка спростовує висновки службового розслідування про те, що позивач керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. чим порушив вимоги Закону України «Про дорожній рух».

Щодо доводів відповідача про те, що в порушення п. 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України позивач не проінформував своїх керівників про складання відносно нього адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується поясненнями начальника чергової частини УОАЗОР ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 та начальника УАЗОР ГУНП підполковника поліції ОСОБА_5 , і тим самим не забезпечив виконання свого обов`язку щодо сприяння керівникам в організації дотримання службової дисципліни, суд зазначає, що згідно висновку службового розслідування безпосереднім керівником позивача відповідно до посадових інструкції є начальник чергової частини УОАЗОР ГУНП підполковник поліції ОСОБА_4 .

З пояснень ОСОБА_4 від 01.08.2023 (т. 1, а.с 102-104) вбачається. що 31.07.2023 близько 03 год. 7од. 10 хв. про подію щодо зупинення позивача поліцейськими УПП йому повідомила старший інспектор-черговий чергової частини УОАЗОР ГУНП ОСОБА_7 , яка перебувала на добовому чергуванні. Особисто ОСОБА_1 про зазначені події його не повідомляв. Через деякий час ОСОБА_4 зателефонував майор поліції ОСОБА_8 та повідомив, що він разом з підполковником поліції ОСОБА_5 виїдуть на місце пригоди для з`ясування обставин події.

З пояснень старшого інспектора-чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП ОСОБА_7 вбачається, що близько 3 год. 31.07.2023 від працівника УПП Караїма їй стало відомо, що за адресою м. Черкаси, вул. Чорновола був зупинений працівник чергової частини УОАЗОР ГУНП ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху. Про вказаний факт вона одразу доповіла старшому інспектору ОСОБА_9 та начальнику чергової частини ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 100-101).

З пояснень старшого інспектора з ОВ ОСР Жуплія Р.С. вбачається, що про подію з ОСОБА_1 йому стало відомо від оперативного чергового чергової частини УОАЗОР ГУНП ОСОБА_9 близько 03.00 год 31.07.2023. Ним здійснено виїзд до місця перебування ОСОБА_1 а саме: до Черкаського обласного наркологічного диспансеру (т. 1, а.с. 98-99).

З пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, вбачається, що йому зателефонував ОСОБА_8 , та разом з ОСОБА_5 вони приїхали до Черкаського обласного наркологічного диспансеру, позаяк на час їх приїзду протокол про адміністративне правопорушення був складений.

Надавши оцінку вказаним доказам суд дійшов висновку, що безпосередні керівники позивача були обізнані про зупинку його транспортного засобу, отже потреби особисто позивачем повідомляти безпосереднього керівника ОСОБА_4 про подію, яка сталася, не було потреби.

Суд приймає до уваги, що пункт 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України не передбачає час, протягом якого поліцейський повинен повідомити про подію, яка сталася, безпосерднього керівника, а також те, що фактично безпосередній керівник позивача ОСОБА_4 був повідомлений про подію, яка сталася з позивачем, іншими поліцейськими, тому приходить до висновку, що ці обставини виключали необхідність повідомляти про подію безпосереднього керівника особисто позивачем, оскільки в даному випадку таке повідомлення не слугувало меті сприяння керівнику в організації дотримання службової дисципліни.

Щодо обов`язку позивача повідомити про подію, яка сталася, на спеціальну лінію 102, то наявність такого обов`язку відповідачем не доведена.

Отже у судовому засіданні встановлено, що позивач здійснював рух автотранспортом під час комендантської години, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 18 та ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», та п. 2.5 розділу 2 Правил дорожнього руху та п. 6 ч. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції внаслідок перешкоджання поліцейським УПП у здійсненні їх обов`язків. Вчинення позивачем інших порушень у судовому засіданні не підтвердились.

Згідно ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку службового розслідування зазначаються, зокрема, 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення.

Всупереч вказаним приписам дисциплінарною комісією не зазначені рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Черкаського районного управління поліції (т. 1, а.с. 42), довідка Черкаської станції екстреної швидкої допомоги №190 від 03.08.2023 (т. 1, а.с. 43), та виписка з амбулаторної карти №1434 (т. 1, а.с. 41), внаслідок чого не встановлена причина руху позивача під час дії комендантської години та відсутність алкогольного сп`яніння позивача.

Згідно частини 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

В порушення вказаною норми як дисциплінарною комісією, так і керівником ГУНП до позивача застосовано дисциплінарне стягнення за відсутності вини позивача щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та неповідомлення безпосереднього керівника про подію. яка сталася

Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно частини 4 вказаної статті обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Згідно частини 7 вказаної статті у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно частини 8 вказаної статті під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Всупереч вказаним приписам при визначенні виду дисциплінарного стягнення відповідачем не врахована поважна причина руху позивача на власному автомобілі під час дії комендантської години, попередня бездоганна поведінка позивача, про що свідчить його службова характеристика (т. 1, а.с. 192), та наявність заохочень.

Щодо доводів позивача про відсутність підстав для проведення службового розслідування суд зазначає, що згідно частин 3, 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування слугував рапорт начальника УГІ ГУНП в Черкаській області підполковника поліції Тетяни Бондаренко № 158рп/48/01-2023 (т. 1, а.с. 91-92), отже службове розслідування призначено на законній підставі.

Оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність застосування дисциплінарного стягнення у вигляді у вигляді звільнення зі служби в поліції, тому наказ від 18.08.2023 №1421 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції прийнятий без законних підстав і підлягає скасуванню.

Щодо наказу від 21.08.2023 №252 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції, то згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-V111 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Отже наказ від 21.08.2023 №252 о/с про звільнення зі служби в поліції 22.08.2023 є похідним від наказу від 18.08.2023 №1421 та також підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді з дня, наступного за днем звільнення, а саме з 23.08.2023.

Інші доводи не мають значення для справи, тому суд не надає їм правової оцінки.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції в Черкаській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.08.2023 до моменту ухвалення рішення у справі, то відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260, у разі поновлення поліцейського на службі у зв`язку з незаконним звільненням за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення, і підставою для нарахування є наказ про поновлення на службі.

Отже вказана позовна вимога є необгрунтованою і задоволенню не підлягає.

Згідно підпункту 3 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак позивач підлягає негайному поновленню на службі в поліції на посаді старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 23 серпня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи зазначене суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 241-243, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 18.08.2023 №1421 про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 21.08.2023 №252 о/с по особовому складу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18000, ) з 23 серпня 2023 року.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді старшого інспектора з особливих доручень чергової частини управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18000, ) з 23 серпня 2023 року допустити до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25 грудня 2023 року.

Суддя Алла РУДЕНКО