Справа № 336/3290/21
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20.12.23Справа № 336/3290/21
Пр. № 2-а/336/3/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Запорізькій області, інспектора відділу № 1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Мартиненка Д.П. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 14 квітня 2021 року інспектором відділу № 1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Мартиненком Д.П. за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КупАП.

В обґрунтування вимог в заяві зазначив, що оскаржувана постанова містить висновки про те, що о 13 годині 03 хвилини 14 квітня 2021 року позивач, керуючи транспортним засобом, рухався поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар, що, на думку автора постанови, містить в собі ознаки порушення пункту 9.8 «д» «Правил дорожнього руху України».

Вважає, що висновок інспектора не ґрунтується на фактичному вчиненні ним правопорушення, оскільки пункт Правил безпечного руху, порушення якого інкриміновано йому, містить вимогу увімкнення під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнього світла фар у тунелях. Жодних тунелів на ділянці дороги, де сталася зупинка транспортного засобу під керуванням позивача, немає. Між тим у відповідності до вимог пункту 9.8. на його авто були ввімкнені денні ходові вогні і ближнє світло фар у зв`язку із здійсненням руху за межами населеного пункту. Таким чином, висновки автора постанови є безпідставними, а сама постанова не містить посилання на докази в обґрунтування пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, позивач під час винесення постанови категорично заперечував свою причетність до вчинення правопорушення, проте всупереч вимог ст. 258 КУпАП про необхідність складання протоколу, який може не складатися у вичерпному переліку випадків, співробітник поліції виніс оскаржувану постанову, позбавивши його можливості обстоювання своєї позиції під час об`єктивного, повного і всебічного з`ясування обставин справи.

У зв`язку з викладеним накладення на нього стягнення є незаконним, наслідком чого має стати скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову позивач отримав лише 19 квітня 2021 року в установі пошти, а вже 28 квітня 2021 року звернувся до суду з цим позовом, тому просить визнати поважною причину пропуску строку подання заяви та поновити цей строк.

Позивач до суду не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.

Відповідач перший, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, надавши письмовий відзив, який містить заперечення проти залучення Головного управління національної поліції в Запорізькій області до участі в справі в якості відповідача, зауважуючи на тому, що належним відповідачем в справі є інспектор відділу № 1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Мартиненко Д.П.

Відповідач другий, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, відзиву на позов, клопотання про вирішення справи у його відсутність або відкладення судового розгляду суду не надав.

Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС є підставою для проведення судового розгляду без участі відповідача.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Вирішуючи питання про поновлення строку, суд виходить з того, що перебіг строку звернення за захистом порушеного права розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

І так як позивач отримав копію оскаржуваної постанови лише 19 квітня 2021 року року, а вже 28 квітня 2021 вересня звернувся до суду з цим позовом, строк його звернення до суду за захистом права не є порушеним.

Судом встановлено, що 4 квітня 2021 року інспектором відділу № 1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Мартиненком Д.П. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП за ознаками порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами (а. с. 7).

Фактичні обставини вчинення правопорушення, як випливає із змісту постанови, зводяться до того, що позивач, керуючи транспортним засобом, о 13 годині 03 хвилини 14 квітня 2021 року рухався поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 122 КУпАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пункт 9.8 «д» Правил дорожнього руху, порушення якого інкриміновано позивачеві, внормовує обов`язок увімкнення ближнього світла фар з метою позначення транспортного засобу, що рухається, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби, зокрема, у тунелях.

Вирішуючи питання, чи було порушено позивачем вказаний пункт правил безпеки руху, суд виходить з того, що наданими позивачем фактичними даними, а саме: фото з місця, де відбувалося його притягнення до відповідальності, доведено відсутність тунелів на ділянці, де сталася зупинка транспортного засобу під керуванням позивача.

При цьому позивач заперечує і доводить не лише відсутність тунелів, а й висновки автора протоколу про те, що на його автомобілі не було ввімкнено ближнє світло фар, наполягаючи на тому, що на його авто у відповідності до вимоги вказаного пункту «Правил…» були ввімкнені денні ходові вогні і ближнє світло фар.

Статтею 7 КУпАП внормовано засаду законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, відповідно до якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом учасників справи, а згідно із ст. 205 ч. 3 п. 2 КАС України у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За змістом ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача.

Будучі належним чином повідомленим про час та місце вирішення справи, відповідач до суду не з`явився, доказів в обґрунтування заперечень суду не надав, правомірність свого рішення не довів, розпорядившись своїм правом на власний розсуд, тому суд, не вбачаючи у оскаржуваній постанові доказів вчинення позивачем правопорушення, за ознаками якого він притягнутий до адміністративної відповідальності, знаходить всі підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п. 2 ч. 1 ст. 245 КАС України).

Оскільки оскаржуване адміністративне стягнення накладене на позивача у відсутність його винних дій як учасника дорожнього руху, суд вбачає всі підстави для захисту права позивача в обраний ним спосіб шляхом визнання оскаржуваної постанови протиправною і скасування оскаржуваної постанови.

При цьому суд не погоджується з твердженнями позову про те, що відсутність протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності, виходячи з того, що статтею 258 КУпАП прямо передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ч. 2 ст. 258 КУпАП).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, як випливає із змісту ч. 3 ст. 258 КУпАП.

Якщо ж під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа хоча й зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, проте винятком з цього правила є випадки притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за вчинення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких (випадків) відноситься і притягнення до відповідальності позивача.

У зв`язку з викладеним суд знаходить цілком правомірними дії поліцейського в цій частині.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора відділу № 1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Мартиненка Д.П. задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову від 14.04.2021 року про накладення адміністративного стягнення за ознаками ч. 2 ст. 122 КупАП на ОСОБА_1 , винесену інспектором відділу № 1 Мелітопольського районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області сержанта поліції Мартиненка Дмитром Павловичем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива