Справа № 420/19411/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Альянссервіс до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Альянссервіс (далі - позивач) до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №5395-п від 14.07.2023 р. Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро-Альянссервіс, винесений заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області, про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро-Альянссервіс за період з 18.07.2020 по дату закінчення фактичної перевірки, з 18.07.2023 року тривалістю 10 робочих днів.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ 14.07.2023 року № 5395-п про проведення фактичної перевірки ПП АГРОС-ЮГ прийнятий без належної правової підстави, оскільки всупереч ст. 81 ПК України в наказі про проведення перевірки не зазначається період діяльності який буде перевірятись та не вказується, яка саме підстава слугувала для проведення фактичної перевірки. Підставою для прийняття наказу відповідач формально вказав підпункт 80.2.2. пункту 80.2. статті 80 ПК України, проте для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані в цьому підпункті фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки. Відтак, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки ТОВ «АГРО- АЛЬЯНССЕРВІС», контролюючий орган обмежився лише посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків, проте жодним чином не обгрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказав мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки. Крім того, в оскаржуваному наказі встановлено період діяльності, що перевіряється, з 18.07.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки, при цьому перевірка даних за минулий період носить характер документальної перевірки, відповідно такі дії контролюючим органом не можуть вчинятись в межах фактичної перевірки.

21.08.2023 р. відповідачем надано до суду відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи на те, що наказ від 14.07.2023 року № 5395-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС прийнятий на підставі п.п. 19-1.1.4, 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України та у відповідності до вимог пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у зв`язку з наявною додатковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення граничних сум розрахунків готівкою. Підставою для прийняття даного наказу слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, недопущення порушень у сфері обігу готівки, з урахуванням, проведеного до перевірочного аналізу господарської діяльності ТОВ АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС, яким встановлено можливі порушення податкового та іншого законодавства, допущене суб`єктом господарювання у 2021 році, а саме: підприємством, відповідно до відомості про суми нарахованої о доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору, у IV кварталі 2021 року здійснена розрахунок з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на суму 900 000,00 грн. (157 ознака доходу). Відповідна інформація була викладена у доповідній записці Головного Управління ДПС в Одеській області від 11.07.2023 року № 4297/15-12-07-06-11, складеної у відповідності до вимог п.п. 1.2.2. п. 1.2 розділу І наказу Державної податкової служби України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» від 4 вересня 2020 року № 470 (із змінами і доповненнями; далі за текстом - Методичні рекомендації № 470). Відповідач зазначає, що оскаржуваний наказ вимогам податкового законодавства відповідає, як і приписам ч. 2 ст. 2 КАС України. Жодна норма Податкового кодексу України не визначає заборони у визначенні періоду, який підлягає перевірці в рамках фактичної перевірки у розмірі 1095 днів. В свою чергу, з 2020 року Головне управління ДПС в Одеській області не проводило будь-які перевірки ТОВ АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС. А тому, контролюючий орган мав можливість визначити перевіряємий період з 2020 року по дату закінчення фактичної перевірки, що не заборонено законом.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС () зареєстровано як юридична особа з 27.09.2006 року та основним видом економічної діяльності є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується випискою з ЄДР. ( а.с. 6-7).

14.07.2023 року в.о. начальника ГУ ДПС в Одеській області на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, пл. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами) та у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення граничних сум розрахунків готівкою прийнято наказ № 5395-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро-Альянссервіс, яким наказано провести фактичну перевірку ТОВ Агро-Альянссервіс (), податкова адреса Одеська область, Ананьївський район, с. Долинське, вул Сзгго-Устенська, буд. 136, адреса господарського об`єкту: Одеська область. Лиманський район, с. Гвардійське, вул. Олімпійська, буд. 1/13 з 18 липня 2023 року тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 18.07.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). ( а.с. 10, 38).

17.07.2023 року на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, пл. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами) та наказу № 5395-п від 14.07.2023 р. Головним управлінням ДПС в Одеській області оформлено направлення № 10608/15-32-07-06 та № 10609/15-32-07-06 на проведення фактичної перевірки ТОВ Агро-Альянссервіс, з 18.07.2023 року тривалістю 10 діб. ( а.с. 39-40)

У відзиві на позов, відповідач зазначає, що у відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 17.07.2023 року № 10608/15-32-07-06 та № 10609/15-32-07-06 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 24.07.2023 року був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ТОВ «АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС» (код 34280742) за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Гвардійське, вул. Олімпійська, буд. 1/13, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 14.07.2023 року № 5395-п та направлень на проведення перевірки. В ході виходу співробітнику ТОВ «АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС», код за було пред`явлено службові посвідчення, копію наказу на проведення фактичної перевірки від 14.07.2023 № 5395-п та направлень на перевірку від 17.07.2023 № 10608/15- 32/07-06, № 10609/15-32/07-06. Ознайомившись з документами співробітник зателефонував керівнику підприємства ОСОБА_2 , яка в телефонній розмові повідомила що не допускає до проведення перевірки, також її було повідомлено про необхідність приїхати за податковою адресою, а саме: АДРЕСА_1 для складання Акту не допуску до проведення фактичної перевірки. В телефонній розмові вона повідомила, що знаходиться в м. Одесі та не має можливості приїхати, при цьому вона зазначила, що питання допуску до перевірки вирішується особисто з нею та вона прибуде до приміщення контролюючого органу для засвідчення факту недопуску до фактичної перевірки. 25.07.2023 о 16:30 за результатами зустрічі з керівником підприємства Маринат О.П., контролюючий орган повідомлено про не допуск до проведення фактичної перевірки згідно наказу від 14.07.2023 № 5395-п, про що було складено акт відмови від допуску до перевірки від 25.07.2023 року (зареєстровано у наступному в контролюючому органі 25.07.2023 за № 3172/15-32/07-06).

Вважаючи зазначений наказ про проведення фактичної перевірки протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України), яким передбачено, зокрема

- контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів; забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; (п.п. 19-1.1.4., 19-1.1.8. п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України)

- контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. ( підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України);

- контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. ( пункт 75.1 статті 75 ПК України)

- фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). ( підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України)

- фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). ( пункт 80.1 статті 80 ПК України)

- Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів ( підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України)

- допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. ( пункт 80.5 статті 80 ПК України)

- у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу. ( абзац третій пункту 81.1 статті 81 ПК України).

VI. Оцінка суду.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Відтак, під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу про проведення фактичної перевірки, то він містить таке формулювання: 1) « на підставі пп. 19-1.1.4, пп. 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, пл. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами)» 2) « … у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення граничних сум розрахунків готівкою» 3) « … з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

При цьому суд звертає увагу на те, що під поняттям «підстава» розуміється не нумераційне позначення підпункту ст. 80 ПК України, а обставини, які в цих підпунктах розкриваються та мають об`єктивно існувати. Іншими словами під «підставою» у п. 80.2 ст. 80 та в абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України необхідно розуміти не порядковий номер підпункту пункту статті, а безпосередньо інформацію, відомості та інші обставини, що обумовили необхідність застосування певної норми.

В свою чергу, посилання відповідача в оскаржуваному наказі на наявну податкову інформацією, отриману в рамках проведеного аналізу, яка може свідчити про можливі порушення граничних сум розрахунків готівкою, на думку суду не конкретизує суті такого порушення та не є доказом наявності такої інформації у розпорядженні контролюючого органу на час прийняття вказаного наказу, і чи саме ця інформація слугувала такою підставою.

Також у спірному наказі не відображено, в рамках яких заходів встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлено факти сумнівності операцій та яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції, показання свідків, працівників).

Наведене правозастосування узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в постановах від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19, від 28 квітня 2023 року у справі № 640/21823/19, від 05 липня 2023 року у справі № 460/2663/22.

Крім того, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.01.2023 у справі №160/2357/21 зазначено, що контролюючий орган, окрім посилання на пункту 80.2 статті 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків вимог законодавства.

Як зазначає у відзиві на позов відповідач, то підставою для його прийняття послугувала доповідна записка Управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області від 11.07.2023 року № 4297/15-32-07-06-11 щодо пропозиції про проведення фактичної перевірки ТОВ АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС, оскільки відділом фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області в ході проведення до перевірочного аналізу встановлено, що суб`єкт господарювання ТОВ "АГРО - АЛЬЯНССЕРВІС у IV кварталі 2021 року, відповідно до відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору, здійснив розрахунок з ФОП ОСОБА_1 (р.н.ок.п.п. НОМЕР_1 ) на суму 900 000 грн. (157 ознака доходу). Вищезазначене може свідчити про можливі порушення податкового та іншого законодавства при здійсненні розрахунків готівкою не платником ПДВ - підприємством, фізичною особою - підприємцем або фізичною особою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами з порушенням меж граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідними Положенням НБУ № 148 від 29.12.2017 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями). ( а.с. 34-35)

Водночас, така інформація та доповідна записка не зазначені в якості підстав для проведення фактичної перевірки позивача в оскаржуваному наказі, як така, що відповідно до пп.80.2.2. п.80.2 ст.80 ПК України обов`язково повинна бути зазначена у наказі.

Крім того, суд зауважує, що вказана доповідна записка не містить прямих посилань на можливе порушення позивачем норм податкового законодавства, не містить інформації, яка б обґрунтовано свідчила про необхідність проведення фактичної перевірки саме, а сам наказ про проведення фактичної перевірки не містить жодних підстав для проведення фактичної перевірки позивача, в тому числі не містить і інформації (посилання) на зазначену вище доповідну записку.

Підсумовуючи вищевказане, суд погоджується з позивачем, що оскаржуваний наказ не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, оскільки в ньому відсутнє посилання на фактичну підставу для проведення перевірки, не зазначено яка саме інформація стала підставою для її призначення та зазначено лише загальний перелік норм, який передбачає право контролюючого органу на проведення фактичної перевірки, що породжує неоднозначне трактування такого наказу, не дає можливості встановити конкретну підставу для призначення перевірки та, як наслідок, впливає на можливість реалізації позивачем права на оскарження наказу в разі незгоди з його правомірністю.

Враховуючи, що відповідачем не зазначені підстави для проведення фактичної перевірки, зміст наказу не надає можливості ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення фактичної перевірки, наявний в матеріалах справи доказ (доповідна записка) не був покладений в основу наказу, матеріали справи не містять інформації яка свідчить про порушення законодавства або про їх можливі порушення і в якому порядку вона була отримана, суд дійшов висновку, що наказ відповідача про проведення фактичної перевірки не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.

Щодо покликання представника позивача період проведення перевірки діяльності товариства, починаючи з 18.07.2020 року, визначений в оскаржуваному наказі, що на його думку носить характер документальної перевірки, то суд вважає її помилковою з огляду на таке.

За положеннями 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

При цьому, відповідно до абц. 1 п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня.

Відтак, контролюючий орган має право провести фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з означених вище питань, період якої охоплюється 1095 днями.

З аналізу статті 75 Податкового кодексу України вбачається, що документальна та фактична перевірки не розрізняється від періоду охопленого перевіркою.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в 2684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1 від 31.07.2023 року. (а.с.13)

Враховуючи, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому сплачений позивачем судовий збір у сумі 2684,00 грн., підлягає стягненню на за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Одеській області користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ Агро-Альянссервіс (вул. Свято-Успенська, буд. 136, с. Долинське, Ананьївський р-н, Одеська обл., 66442, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) про визнання протиправними та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС в Одеській області № 5395-п від 14.07.2023 р. Про проведення фактичної перевірки ТОВ Агро-Альянссервіс.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ Агро-Альянссервіс судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна