Справа № 480/8006/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року Справа № 480/8006/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/8006/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі відповідач, військова частина) у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 в розмірі 30 000, 00 грн. за період з 01.03.2022 по 31.01.2023 та з 21.03.2023 по 30.06.2023 з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати військову частину нарахувати та виплатити позивачу передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 додаткову винагороду в розмірі 30 000, 00 грн. в розрахунку на місяць за період з 01.03.2022 по 31.01.2023 та з 21.03.2023 по 30.06.2023 з урахуванням фактично виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення за період з 08.03.2022 по 10.05.2022 з урахуванням окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) та премії за штатною посадою на день звільнення з посади;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 08.03.2022 по 10.05.2022 з урахуванням окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) та премії за штатною посадою на день звільнення з посади.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з проходженням служби у військовій частині НОМЕР_1 , відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, має право на отримання додаткової винагороди в сумі 30 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць. Втім, всупереч приписів цієї постанови, відповідач за період з 01.03.2022 по 31.01.2023 та з 21.03.2023 по 30.06.2023 вказану додаткову винагороду не виплатив.

Крім того, ОСОБА_1 зауважив на тому, що з огляду на приписи абзаців першого, другого пункту 1 розділу XXV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 200 від 15.03.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 за № 405/31857, незважаючи на звільнення з посади та зарахування в розпорядження командира частини, відповідач протиправно не нараховував грошове забезпечення за період з 08.03.2022 по 10.05.2022 з урахуванням окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) та премії за штатною посадою на день звільнення з посади.

Ухвалою суду від 01.08.2023, позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/8006/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, військова частина у відзиві зазначила, що дійсно, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 передбачено виплату додаткової винагороди на підставі наказу командира (начальника), проте, порядок і умови виплати такої винагороди визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання приписів вказаної норми, ОСОБА_1 на підставі наказу командира була виплачена додаткова винагорода за три дні лютого 2022 року, а саме: за 24, 25 та 26.02.2022.

Втім, враховуючи приписи пункту 3 розділу ХХХ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, у зв`язку з самовільним залишенням позивачем військової частини на строк понад 10 діб, виплата грошового забезпечення з 27.02.2022 йому була припинена.

Крім того, військова частина звернула увагу на те, що умови і порядок виплати військовослужбовцям Національної гвардії України додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, визначались Інструкцією з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженою наказом командувача Національної гвардії України № 89 від 29.03.2022, яка діяла до 01.02.2023 і не передбачала виплату додаткової винагороди військовослужбовцям, щодо яких внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальні правопорушення передбачені статтею 407 Кримінального кодексу України.

На момент винесення постанови про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , виплата додаткової винагороди регулювалась Порядком та умовами виплати на період діє воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 37 від 26.01.2023, який не передбачав умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, стосовно яких закрито кримінальне провадження.

Одночасно, відповідач зауважив на тому, що додаткова винагорода за період з 01.06.2023 по 30.06.2023 виплачена позивачу в повному обсязі, а стосовно виплати додаткової винагороди за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 вживаються заходи. Також відповідачем вживаються заходи і щодо виплати позивачу грошового забезпечення за період з 08.03.2022 по 10.05.2022.

Ухвалою суду від 30.11.2023 відповідача зобов`язано надати докази на підтвердження обставин, якими заперечується проти позовних вимог.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд зазначає таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 та № 734/2023 від 06.11.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Згодом, постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 до постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту:

21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів..

Пунктом 2 постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 у військовослужбовців Національної гвардії України виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Водночас, право визначати конкретні порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, надано керівниками відповідних міністерств і державних органів.

З метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, командувачем Національної гвардії України 29.03.2022 прийнято наказ № 89, яким затверджено Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України та Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Пунктом 2 зазначеного Порядку передбачалась виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000, 00 грн. (у розрахунку на місяць) на період дії воєнного стану. Разом з цим, на виконання пункту 8, до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн. або 30 000, 00 грн. не включались військовослужбовці, щодо яких внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальні правопорушення передбачені, зокрема, статтею 407 Кримінального кодексу України. Водночас, у разі закриття кримінального провадження стосовно військовослужбовця, передбачалась виплата додаткової винагороди за увесь період.

Згодом, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 37 від 26.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 194/39250, був затверджений Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, який з 01.02.2023 по 01.06.2023 визначав механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Національної гвардії України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 вказаного Порядку, на період дії воєнного стану право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 30 000 гривень мали військовослужбовці, які виконували бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ;

у складі розгорнутих пунктів управління органів військового управління Національної гвардії України, що здійснюють безпосереднє управління військовими частинами (підрозділами), які залучаються до виконання завдань у межах операційних зон діючих угруповань військ (сил);

в оперативному підпорядкуванні, під оперативним контролем, оперативною взаємодією визначених органів військового управління Збройних Сил України, командувачів діючих угруповань військ (сил) та/або в межах їх зон відповідальності (операційних зон);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

з охорони та оборони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні;

з конвоювання осіб, узятих під варту та/або засуджених до позбавлення волі, перевезення військовополонених ворогів.

Відповідно до пункту 11 Порядку передбачалось, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували або добровільно здалися в полон, у зв`язку із чим військова служба їм призупинена в порядку, визначеному частиною другою статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», додаткова винагорода не виплачується з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинення кримінального правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

З 01.06.2023 процедура виплати військовослужбовцям Національної гвардії України на період воєнного стану додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, встановлений Особливостями виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України № 729 від 01.09.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1544/40600.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 вказаних Особливостей, на період воєнного стану додаткова винагорода у розмірі 30 000, 00 грн. виплачується військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань. Перелік таких завдань встановлений пунктом 4 Особливостей.

Отже, системний аналіз вказаних норм дає підстави дійти висновку про те, що у період воєнного стану, право на отримання додаткової винагороди передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі до 30 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, мають не всі військовослужбовці Національної гвардії України, а лише ті, які проходять службу, безпосередньо виконують свої обов`язки та бойові (спеціальні) завдання, пов`язані із обороною та захистом України внаслідок збройної агресії російської федерації.

Разом з цим, у період з 01.03.2022 по 01.02.2023 законодавство не визначало виконання яких саме обов`язків служби та бойових (спеціальних) завдань зумовлювало виникнення права на отримання додаткової винагороди; у період з 01.02.2023 по 01.06.2023 перелік бойових (спеціальних) завдань, виконання яких було підставою для отримання додаткової винагороди, визначався підпунктом 1 пункту 2 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 37 від 26.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 194/39250, а у період з 01.06.2023 такий перелік визначений підпунктом 3 пункту 2 Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України № 729 від 01.09.2023, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1544/40600.

У цій справі судом встановлено, що 27.02.2022 ОСОБА_1 самовільно покинув військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України, у зв`язку з чим, наказом № 51 від 08.03.2022 був звільнений з посади та зарахований в розпорядження начальника Центральної бази зберігання зброї та боєприпасів Національної гвардії України відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України. (а.с. 60)

У зв`язку з прибуттям позивача 10.05.2022 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, наказом № 17 о/с від 10.05.2022 його було відсторонено від посади та зараховано в розпорядження на час досудового розслідування відповідно до підпункту 121 пункту 116 Положення про проходження громадянами України служби у Збройних Силах України. (а.с. 61)

Внаслідок прийняття старшим слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві Захаркевичем І.А. постанови про закриття кримінального провадження № 0000028, зареєстрованого на підставі матеріалів службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , проведеного у зв`язку з відсутністю на місці несення служби ОСОБА_1 , відповідно до наказу № 6 о/с від 21.03.2023, позивача було призначено на посаду водія 1-го відділення автомобільного взводу. (а.с. 62)

За наведених обставин, суд робить висновок про те, що ОСОБА_1 у період з 27.02.2022 по 10.05.2022 був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, а з 10.05.2022 по 21.03.2023 був відсторонений від посади у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження. Тобто, фактично, у період з 27.02.2022 по 21.03.2022 позивач не виконував обов`язки військовослужбовця Національної гвардії України, так само, як і не виконував бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із обороною та захистом України внаслідок збройної агресії російської федерації, що свідчить про відсутність у нього права на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

У період з 21.03.2023 по 01.06.2023 ОСОБА_1 проходив службу на посаді водія 1-го відділення автомобільного взводу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, проте, доказів виконання бойових (спеціальних) завдань із переліку, встановленого підпунктом 1 пункту 2 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України № 37 від 26.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 194/39250, виконання яких зумовлювало виникнення права на отримання згаданої додаткової винагороди, суду не надав, про виконання таких завдань в позові не зазначив.

Стосовно періоду з 01.06.2023 по 30.06.2023, суд зазначає, що як убачається з відзиву військової частини та розрахункової відомості (а.с. 49, 54 звор.бік) додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, була виплачена ОСОБА_1 у вересні 2023 року в сумі 11 000, 00 грн. Доказів того, що вказаний розмір винагороди є не пропорційним в розрахунку на місяць, так само, як і доказів виконання бойових (спеціальних) завдань із переліку, наведеного у підпункті 3 пункту 2 Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України № 729 від 01.09.2023, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1544/40600 протягом 30-ти днів червня 2023 року позивач суду не надав, про виконання таких завдань не повідомив.

З приводу не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.03.2022 по 10.05.2022, суд зазначає, що порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України врегульовано Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 200 від 15.03.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 за № 405/31857.

Пунктом 3 розділу ХХХ вказаної Інструкції передбачено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення виплата грошового забезпечення припиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про припинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Приймаючи до уваги ту обставину, що у період з 27.03.2022 по 10.05.2022 ОСОБА_1 самовільно покинув військову частину НОМЕР_1 , про що 08.03.2022 був прийнятий наказ № 51, припинення виплати грошового забезпечення у цей період суд вважає правомірним.

Посилання позивача на абзац перший, другий пункту 1 розділу XXV Інструкції, суд не приймає до уваги, оскільки ці норми є загальними, регулюють виплату грошового забезпечення військовослужбовців, звільнених від посад які обіймають за час перебування у розпорядженні і не розповсюджуються на військовослужбовців, які самовільно залишили військову частину або місце служби на строк понад 10 діб.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відповідність дій військової частини щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, в тому числі і додаткової винагороди, критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик