Справа № 560/16893/23
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

26 грудня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом від 15.09.2023 в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №4233/6 від 08.12.2021 про визначення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 рік в розмірі 78918,77 гривень.

У позові пояснив, що у власності позивача, відповідно до Акту про передавання права власності на куплене нерухоме майно від 21.12.2019, складеного на виконання Договору купівлі-продажу від 24.12.2019, що зареєстровано в ДРРПНМ за реєстраційним номером 04 є об`єкт, який складається: будівля прохідної загальною площею - 13,3 м кв; асфальтована площадка площею 2798,9 м кв. Наголошує, що асфальтована площадка не є будівлею (об`єктом нежитлової нерухомості) так як є об`єктом благоустрою земельної ділянки, тому з неї не справляється податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до приписів ст.266 ПК України. Вважає, що податковий орган повинен був нарахувати позивачу податок виключно за нежитлову будівлю прохідної площею 13,3 м кв.

Відповідно до ухвали від 22.09.2023 суд поновив позивачу строк звернення до суду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази (арк. спр.31-32).

У Відзиві на позов за №13895/5/22-01-05-02-10 від 05.10.2023 відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що згідно з інформаційних систем ДПС України, у ОСОБА_1 у власності перебував об`єкт нерухомого майна, а саме: комплекс загальною площею 2812,20 м. кв., що розташований за адресою : АДРЕСА_1 . Податковим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення від 15.06.2021 за №0-222 на суму 132820,21 гривень щодо позивача по податку за 2020 рік. За заявою платника був проведений перерахунок податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2020 рік та винесено нове податкове повідомлення-рішення за №42332/6 від 08.12.2021 на суму 78918,77 гривень, яке було направлено платнику, однак повернуто за закінченням терміну зберігання. 22.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до податкового органу із заявою про проведення перерахунку по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2021 - 2022 роки, так як майно знаходиться у 3 зоні міста. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення винесено без порушень прав платника та законодавства (арк. спр.31-36).

Позивач надав відповідь на Відзив від 10.10.2023 в якій просить позов задовольнити так як вважає, що податковий орган не спростовує його доводи та надані докази (арк. спр.50).

Встановивши обставини (факти), якими сторони пояснюють вимоги та заперечення, оцінивши надані учасниками справи докази, беручи до уваги норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд робить такі висновки, враховуючи наступне.

Щодо заяви відповідача від 05.10.2023 про залишення позову без розгляду з підстави пропуску позивачем строку звернення до суду (арк. спр.37-38), суд враховує, що ухвалою від 22.09.2023 строк звернення був поновлений позивачу, а нових доказів податковим органом щодо порушення строку звернення не надано. Крім цього, потрібно враховувати, що позивач не оскаржував податкове повідомлення - рішення №42332/6 від 08.12.2021 в адміністративному порядку, а відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до Відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №380257 від 25.12.2023 за фізичною особою ОСОБА_1 24.12.2019 зареєстровано: "асфальтна площадка, прохідна (склад РБД)", загальною площею 2812,2 м кв за реєстраційним номером 04 (арк. спр.52-53).

Податковим повідомленням - рішенням №42332/6 від 08.12.2021, ОСОБА_1 , згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України та відповідно до пп.266,7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості 18010300 за податковий період - 2020 рік на суму - 78918,77 гривень (арк. спр.8).

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що нерухоме майно (нерухомість) - це земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 4 Порядку подання органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та органами, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб, відомостей, необхідних для розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року N 476 визначено, що Мін`юст подає ДФС інформацію про об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, у тому числі нерезидентів (далі - нерухоме майно), із зазначенням прізвища, імені та по батькові фізичної особи, реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку у паспорті), найменування юридичної особи та її податкового номера, адреси і типу нерухомого майна, його реєстраційного номера, загальної та житлової площі нерухомого майна, виду спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної власності), розміру частки у праві спільної власності (у разі, коли таке майно належить на праві спільної часткової власності), підстави виникнення права власності і дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Передача зазначеної інформації здійснюється на центральному рівні між Мін`юстом і ДФС в електронній формі телекомунікаційними каналами зв`язку.

Позивач має зареєстрований один об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 04, яким є: "асфальтна площадка прохідна (склад РБД), загальною площею 2812,2 м кв., що знаходиться: АДРЕСА_1 , придбаний за договором купівлі-продажу від 24.12.2019 (арк. спр.11).

Відтак, суд вважає помилковою думкою позивача про необхідність поділу цього об`єкту на два, з виокремленням плати без фактичної сплати за частину об`єкту (асфальтна площадка), зокрема: 1) будівля прохідної загальною площею - 13,3 м кв; 2) асфальтована площадка площею 2798,9 м кв., при визначенні плати за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Адже, позивач має зареєстрований один об`єкт нерухомого майна за який повинна справлятися плата за нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до вимог ПК України. Цей висновок суду, також підтверджується: 1) Технічним паспортом на приміщення на який посилається позивач, який (паспорт) визначає один об`єкт нерухомості; 2) відсутність доказів реєстрації 2-х об`єктів нерухомості та необхідності врахування того, що "асфальтна площадка" є складовою об`єкту нерухомості, і не є окремо землею, адже має вартість у складі об`єкту за відсутності окремої реєстрації, як землі та сплати за цю землю.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з пп.266.2.1 п.266.1 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України визначено, що нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Відповідно до пп.266.10.3 п.266 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач не довів позовні вимоги, так як суб`єкт владних повноважень, відповідно до вимог ст.266 ПК України, без порушень прав позивача визначив йому податковим повідомленням - рішенням за №42332/6 від 08.12.2021 зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за один об`єкт нерухомого мана з реєстраційним номером 04, яким є "асфальтна площадка прохідна (склад РБД), загальною площею 2812,2 м кв., що знаходиться: АДРЕСА_1 , відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджено доказами, які перевірено судом, тому позов не задовольняється.

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 15.09.2023 залишити без задоволення.

Судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 грудня 2023 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Головуючий суддя А.І. Петричкович