Справа № 643/11536/23
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/52/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023

13 грудня 2023 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7994202 від 22.10.2023, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів позову позивач зазначає, що 22.10.2023 він керував автомобілем Mazda CX-5 і рухався по вул. Академіка Павлова в сторону вул. Леся Сердюка. Перетнувши перехрестя з вул. Героїв Праці, його зупинили працівники патрульної поліції. На запитання, що він порушив, працівник поліції відповів, що п. 19.1 ПДР, їхав з виключеним ближнім світлом фар. Перевіривши перемикач світла фар, побачив, що він знаходиться в положенні OFF. ОСОБА_1 зрозумів, що їхав без увімкнених задніх габаритів, але з ближнім світлом фар, котрі працювали в режимі денних ходових вогнів. Отже, працівники патрульної поліції дійшли висновку про непрацюючі фари ближнього світла лише з приводу вимкнених задніх габаритів. ОСОБА_1 зазначив, що оскільки у нього автомобіль Mazda CX-5 для американського ринку, а в деяких американських штатах за кордоном не можна пересуватися без увімкненого ближнього світла, тому у всіх моделях для американського ринку ближнє світло фар використовується в якості денних ходових вогнів, тобто навіть вдень світять лінзи ближнього світла при русі автомобіля. Отже, зазначає, що не міг їхати з вимкненим ближнім світлом фар. Однак, інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Жученком В.В., у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАТ № 7994202 від 22.10.2023 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З постановою серії ЕАТ № 7994202 від 22.10.2023 позивач не погоджується, вважає її незаконною, та такою, що підлягає скасуванню. Також ОСОБА_1 зазначає, що постанова винесена з порушенням його прав. Позивач просить винесену Інспектором постанову скасувати, провадження закрити, а також стягнути з відповідача на свою користь за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Андерсон А. надала до суду відзив на позов, в якому зазначає, що 22.10.2023 близько 18:51 години, за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 153, екіпажом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції виявлено рух транспортного засобу Mazda CX-5 з реєстраційним номером НОМЕР_1 без ввімкнених фар ближнього світла у темну пору доби, що об`єктивно вказувало на ознаки порушення в діях водія п. 19.1 ПДР. Вказаний транспортний засіб був зупинений працівниками патрульної поліції. Поліцейськими встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Жученком В.В. винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7994202 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Відповідач позов не визнає та повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав. Денні ходові вогні, на використання яких посилається позивач, використовуються тільки вдень (від світанку до заходу) та слугують, як замінне освітлення (альтернатива ближньому світлу), яке застосовується при сприятливих погодних умовах (коли нормальна прозорість повітря). Пункт 9.8 ПДР України зобов`язує водіїв всіх механічних транспортних засобів використовувати денні ходові вогні у період з 01 жовтня по 01 травня поза населеними пунктами, а в разі їх відсутності в конструкції автомобіля ближнє світло фар. Відповідач вважає, що твердження позивача про те, що його транспортний засіб Mazda CX-5 виготовлено для американського ринку, а тому денні ходові вогні використовуються в якості ближнього світла фар не заслуговує на увагу, оскільки пункт 1.1 ПДР України встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України і пунктом 19.1 встановлено імперативну норму використання фар ближнього (дальнього) світла на всіх механічних транспортних засобах у темну пору доби. Отже, позивач керуючи транспортним засобом у темну пору доби, повинен був рухатися із ввімкненими фарами ближнього (дальнього) світла. Також, представник відповідача зазначила, що розгляд справи проведений на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідно до норм чинного законодавства. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі.

Позивач відповідь на відзив не подавав.

04.12.2023 позивач надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

У відповідності до положень ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, дійшов до такого.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що постановою серії ЕАТ № 7994202 від 22.10.2023, винесеною інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Жученком В.В., на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень (а.с.17).

З постанови вбачається, що 22.10.2023 о 18:51 годині по вул. Академіка Павлова, 153 у місті Харкові, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-5 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 19.1(а) Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.17).

У постанові також вказано її серію та номер, дату розгляду справи, місце розгляду, посада, звання та прізвище, ім`я по батькові особи, яка розглядає справу, особа, щодо якої розглядається справа, транспортний засіб, яким керувала ця особа, час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, прийняте по справі рішення, вид адміністративного стягнення та сума штрафу (а.с.17).

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 19.1. (а) Правил дорожнього руху України передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Частина 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність, в тому числі, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до вимог ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа (орган) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, висновком експерта, показаннями технічних приладів… та іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Андерсон А. щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, надано DVD+R-диск з медіафайлами здійсненого з відеореєстратора, встановленого на службовому автомобілі поліції та нагрудної бодікамери поліцейського (а.с.36).

З досліджених судом відеозаписів, які містяться на DVD+R-диску, наданому представником відповідача, вбачається, що такі не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: керування транспортним засобом в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Як чітко видно на відеозаписах, службовий автомобіль поліції прямував позаду автомобіля Mazda CX-5 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який при цьому рухався з ввімкненим світлом фар. Вказаний автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції, та в подальшому на водія ОСОБА_1 складено постанову за керування транспортним засобом в темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

Відтак, надані суду представником відповідача докази у вигляді відеозаписів, не спростовують доводів позивача.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 з боку відповідача суду не надано.

У ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки позивач заперечує порушення ним ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а інших доказів вчинення останнім відповідного адміністративного правопорушення відповідачем не надано, у той час як доказування (а так само обвинувачення) не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтверджені.

Разом з цим, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи позивача стосовно порушення його прав та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Суд також зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку працівником поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а, який суд першої інстанції враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у цій адміністративній справі з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, у зв`язку з чим вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову та закрити відповідну справу про адміністративне правопорушення, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

У відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача 536,80 грн судового збору, сплаченого позивачем за подання позову до суду.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 90, 77, 139, 243, 245, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7994202 від 22.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості, про учасників справи, які не оголошуються судом:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, б. 315-А.

Суддя О.О. Сугачова