Справа № 761/32263/21
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/108/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2021 р. надійшов до суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 402114 від 29.08.2021 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова винесена з порушенням прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 29.08.2021 р. о 11;41 на станції метро Деміївська ОСОБА_1 знаходилась у вестибюлі станції метро без захисної маски чи респіратора, що закриває ніс та рот, чим порушила вимоги ч.2 ст. 44-3 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнала порушення, що ставилось її за вину, зазначила, що відповідач не вжив всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 10.09.2021 р. відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

На адресу суду надійшов відзив на позов представника відповідача, у якому останній виклав заперечення проти нього та просив суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 29.08.2021 р. інспектор управління поліції в метрополітені ГУНП у м.Києві, виніс постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 29.08.2021 р. о 11;41 на станції метро Деміївська ОСОБА_1 знаходилась у вестибюлі станції метро без захисної маски чи респіратора, що закриває ніс та рот, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Разом з тим, згідно з ст. 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, постанова інспектора винесена з порушенням її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконною та підлягає скасуванню, оскільки не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення до постанови, яка оскаржується.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення свідків або особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у постанові, винесеній відповідачем, не надано будь-якої оцінки таким доказам.

Разом з тим, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 29.08.2021 р., в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, чи інших документів.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не наддасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, часі місце розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕГА № 402114 від 29.08.2021 р. та накладено на неї адміністративне стягнення, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕГА № 402114 від 29.08.2021 р., винесену інспектор управління поліції в метрополітені ГУНП у м.Києві Гетьман А.О., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 по сплаті судового збору в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: