Справа № 200/5687/23
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року Справа№200/5687/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6; ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з урахуванням уточненої позовної заяви, яка надійшла 25 жовтня 2023 року, звернулася 10 жовтня 2023 року (05 жовтня 2023 року направлено засобами поштового зв`язку) до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій позивач просить суд:

- визнати противоправними дії відповідача щодо неврахування до страхового стажу відомостей про періоди роботи, вказаних в трудовій книжці НОМЕР_2 від 03.12.1986 року, а саме: за записом №1-3 період роботи в колгоспі «Завет Ильича» з 03.03.1986 року по 23.03.2000 року; період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 року по 05.03.2004 року та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії за № 96 від 14.07.2023 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 07.07.2023 року про призначення пенсії за віком із урахуванням страхового стажу всіх періодів роботи, вказаних в трудовій книжці НОМЕР_2 від 03.12.1986 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 07.07.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

В подальшому за принципом екстериторіального прийняття рішень заява була передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 14.07.2023 року № 96 позивачу відмовлено у призначені пенсії.

Рішення мотивовано тим, що згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 19 років 8 місяців 28 днів.

За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.12.1986: за період роботи в колгоспі "Завет Ільича" з 03.03.1986 по 23.03.2000 - оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві; період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 по 05.03.2004 - оскільки відсутня печатка на записі про закінчення виплати, порушено підпункт 4.1 пункту 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем прийнято оскаржуване рішення у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 30 років.

Рішення від 14.07.2023 року № 96 позивач вважає протиправним, посилаючись на те, що основним документом який підтверджує стаж є трудова книжка яка містить достатні відомості, що підтверджують стаж роботи. Тому, з метою захисту своїх прав та законних інтересів, звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

У встановлений ухвалою суду від 13.10.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.10.2023 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до суду засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно ОСОБА_1 .

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

09.11.2023 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, однак такий не береться судом до уваги, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є стороною у справі.

09.11.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку від відповідача надійшли документи, витребувані ухвалою від 27.10.2023 року.

21.11.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 19 років 8 місяців 28 днів.

За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.12.1986: за період роботи в колгоспі "Завет Ільича" з 03.03.1986 по 23.03.2000 - оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві; період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 по 05.03.2004 - оскільки відсутня печатка на записі про закінчення виплати, порушено підпункт 4.1 пункту 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем прийнято оскаржуване рішення у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 30 років.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач 07.07.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

В подальшому за принципом екстериторіального прийняття рішень заява була передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 14.07.2023 року № 96 позивачу відмовлено у призначені пенсії.

Рішення мотивовано тим, що згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 19 років 8 місяців 28 днів.

За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.12.1986: за період роботи в колгоспі "Завет Ільича" з 03.03.1986 по 23.03.2000 - оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві; період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 по 05.03.2004 - оскільки відсутня печатка на записі про закінчення виплати, порушено підпункт 4.1 пункту 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58.

Не погоджуючись із рішенням 14.07.2023 року № 96, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV).

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 № 1058-IV.

До набрання чинності Законом від 09.07.2003 № 1058-IV порядок обчислення страхового стажу для призначення пенсій унормовувався Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (далі Закон від 05.11.91 № 1788-XII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону № 1788 XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 XII до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.91 № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Норма про пріоритетність трудової книжки як документу, що підтверджує стаж роботи міститься й у Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637 від 12.08.93).

І лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак, за чинними на момент розгляду заяви позивача нормами законодавства про пенсійне забезпечення, саме трудова книжка вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 07.07.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

В подальшому за принципом екстериторіального прийняття рішень заява була передана для розгляду та ухвалення відповідного рішення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 14.07.2023 року № 96 позивачу відмовлено у призначені пенсії.

Рішення мотивовано тим, що згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60-річного віку та наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років. За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 19 років 8 місяців 28 днів.

За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 03.12.1986: за період роботи в колгоспі "Завет Ільича" з 03.03.1986 по 23.03.2000 - оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві; період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 по 05.03.2004 - оскільки відсутня печатка на записі про закінчення виплати, порушено підпункт 4.1 пункту 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58.

Визначаючись щодо правомірності такої відмови, суд враховує наступне.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі "Завет Ільича" у період з 03.03.1986 по 23.03.2000 - оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві, суд зазначає наступне.

Як встановлено із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 03.12.1986 року позивач у період з 03.03.1986 по 23.03.2000 - працювала в колгоспі "Завет Ільича". Також трудова книжка містить записи про трудову участь позивача у громадському господарстві, згідно з якими: 1986: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 167; 1987: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 87; 1988: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 40; 1989: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 0; 1990: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 92; 1991: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 66; 1992: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 100; 1993: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 162; 1994: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 143; 1995: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 224; 1996: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 251; 1997: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 233; 1998: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 246; 1999: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 233; 2000: встановлено мінімум виходу днів - 250, відпрацьовано днів 183.

Надаючи оцінку зазначеним вище доказам в межах спірних правовідносин, суд зазначає, період роботи позивача у колгоспі імені " Завет Ільича " з 03.03.1986 по 23.03.2000 підтверджений належними записами трудової книжки. При цьому, у трудовій книжці містяться записи про встановлений мінімум для зарахування в стаж та скільки днів у кожному році було вироблено позивачем.

Тому твердження відповідача про відсутність інформації про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві не знайщли свого підтвердження.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і вона містить інформацію про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі позивача у колгоспі за спірний період, а тому відсутні підстави для неврахування спірного періоду до страхового стажу позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 03.03.1986 по 23.03.2000 в колгоспі "Завет Ільича".

Щодо не зарахування до страхового стажу одержання допомоги по безробіттю у період з 10.06.2003 по 05.03.2004 - оскільки відсутня печатка на записі про закінчення виплати, суд зазначає наступне.

Як встановлено із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 03.12.1986 року позивач у період з 10.06.2003 по 05.03.2004 - одержувала допомогу по безробіттю.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.93 № 58 (далі - Інструкція № 58 від 29.07.93).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції 58 від 29.07.93, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Судом встановлено, що дійсно у записі про закінчення виплати допомоги по безробіттю у період з 10.06.2003 по 05.03.2004 відсутня печатка.

Разом з тим, суд зазначає, що відсутність у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 03.12.1986 року печатки можна вважати її недоліком. Однак такий недолік носить формальний характер, адже інша інформація яка внесена до трудової книжки дає можливість встановити період одержання такої допомоги.

Крім цього суд враховує й усталені правові висновки Верховного Суду із цього приводу, який вважає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальну неправильність оформлення трудової книжки з вини адміністрації підприємства яка відповідальна за дотримання правил її ведення (постанова № 687/975/17 від 21.02.2018).

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 04.07.2023 у справі № 580/4012/19.

До того ж, на підтвердження факту одержання допомоги по безробіттю у період з 10.06.2003 по 05.03.2004 у матеріалах справи наявна довідка Великоновосілківського районного центру зайнятості від 05.07.2023 № 44, якою підтверджено отримання та припинення позивачем допомоги по безробіттю у період з 10.06.2003 по 05.03.2004.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 по 05.03.2004.

Підсумовуючи встановлені при розгляді справи обставини та надану їм оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі "Завет Ільича" з 03.03.1986 року по 23.03.2000 року та період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 року по 05.03.2004 року; визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 14.07.2023 року № 96 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6; ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в колгоспі "Завет Ільича" з 03.03.1986 року по 23.03.2000 року та період одержання допомоги по безробіттю з 10.06.2003 року по 05.03.2004 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 14.07.2023 року № 96 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.07.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич