Справа № 445/876/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 445/876/23 пров. № А/857/22303/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області на рішення Золочівського районного суду Львівської області (головуючий суддя Сивак В.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Золочів 23 жовтня 2023 року, повне судове рішення складено 23 жовтня 2023 року, у справі №445/876/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

27.04.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, просив скасувати постанову серії ЕАС №06841530, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2023 року позов задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення судового збору, Головне управління Національної поліції в Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2023 року в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 536,80 грн і ухвалити нове рішення, яким встановити належного відповідача. Скаржник вказує, що у підпорядкуванні Головного управління Національної поліції в Рівненській області не перебуває Управління патрульної поліції в Рівненській області, таке входить до складу Департаменту патрульної поліції. Скаржник вказує, що будь-які матеріали щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності в розпорядженні ГУ НП в Рівненській області відсутні.

Враховуючи положення статті 311 та статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що постановою серії ЕАС №06841530 від 16.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, на гр. ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, зокрема за те, що водій 16.04.2023 на а/д М - 06 Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 , в населеному пункті Бабин, рухався зі швидкістю 133 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населених пунктах більш ніж на 20 км/год.

Вважаючи вказану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, як порушення правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 1 - 3 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.

У складі поліції функціонують:1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення; 7) інші підрозділи, діяльність яких спрямована на виконання завдань поліції або на забезпечення її функціонування, рішення про створення яких приймається керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ.

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений наказом Національної поліції від 06.11.2015 року № 73, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, основним завданням якого є, зокрема забезпечення безпеки дорожнього руху.

Департамент патрульної поліції складається з структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції та територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.

Департамент патрульної поліції та його підрозділи становлять єдину систему, підрозділи Департаменту патрульної поліції підзвітні та підконтрольні Департаменту патрульної поліції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Департамент патрульної поліції (до складу якого включено Управління патрульної поліції в Рівненській області) та Головне управління Національної поліції в Рівненській області є різними органами в структурі Національної поліції України.

Оскільки як зазначено скаржником та не спростовано матеріалами справи оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, складена інспектором Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, то належним відповідачем у цій справі має бути Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції.

При цьому, Головне управління Національної поліції в Рівненській області не порушувало прав позивача у межах спірних правовідносин, та як наслідок, не є належним відповідачем у даній справі.

Приписами частини 3 статті 48 КАС України визначено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина 4 статті 48 КАС України).

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. У такому випадку суд з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного, невизнаного) права особи повинен замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача, однак на це потрібна згода позивача. При цьому, заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції

Отже визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів.

Водночас аналіз положень статті 48 КАС України вказує на те, що заміна неналежного відповідача або залучення співвідповідача належить до повноважень суду першої інстанції, оскільки вчинення таких процесуальних дій судом має наслідком розгляд справи спочатку.

Такий висновок неодноразово підтриманий Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.06.2021 у справі №460/2903/20, від 14.12.2020 у справі №826/17787/14, від 09.07.2020 у справі №2040/5355/18.

Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався.

Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача, має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України. Залучення ж такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Таким чином, в силу наведених вище приписів процесуального законодавства суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданих КАС України процесуальних повноважень виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та здійснити заміну первинного відповідача в цій справі належним відповідачем, залучити співвідповідача.

Однак, колегія суддів роз`яснює, що вказані обставини не позбавляють позивача можливості з метою захисту своїх прав звернутися з позовом до суду до належного відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що при винесені оскаржуваного рішення суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що має наслідком скасування судового рішення суду першої інстанції та відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 272, 286, 308, 311, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2023 року у справі №445/876/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко