Справа № 215/300/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 215/300/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03 липня 2023 року в адміністративній справі №215/300/23 (головуючий суддя першої інстанції Сидоренко Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до Завідуючої сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради Ігошиної Маргарити Альбертівни про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.01.2023 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернулась до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Завідуючої сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 , в якому просила:

- визнати протиправною діяльність завідуючої сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 за результатом розгляду заяви від 24.08.2022 року вх.№1039, яка виявилась у хибних висновках при законних підставах і умовах задовольнити потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі особі з інвалідністю та зобов`язати виконати таку процедуру;

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2023 позовну заяву передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, оформленої з урахуванням п.2, 5 ч.5 ст.160 КАС України та викладенням позовних вимог відповідно до вимог статті 160 КАС України (для суду та його копії для відповідача);

- копії заяви від 24.08.2022 року, засвідченої належним чином для відповідача.

28.06.2023 року до суду від позивача надійшла заява про поновлення провадження по справі після усунення недоліків, в якій позивач зазначила, що вимога суду щодо уточнення позовних вимог є необґрунтованою, оскільки протиправну діяльність допустив саме відповідач, а заява від 24.08.2022 року, копію якої суд вимагає надати для відповідача, і так знаходиться в останнього в оригіналі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2023 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що позивачем порушено вимоги ч.1 ст.161 КАС України та не надано копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, а саме відповідачу. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року та недоліки позовної заяви станом на постановлення цієї ухвали позивачем не усунено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду є необґрунтованою та прийнята з порушенням норм процесуального права. Скаржник зазначає, що позиція суду першої інстанції суперечить статтям 3, 22, 64 Конституції України, приписам КАС України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Скаржник вважає, що недоліки позовної заяви нею усунуті, а судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги надані скаржником докази.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а судове рішення першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо повернення позовної заяви, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини першої та другої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, зокрема, зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем зазначено завідуючу сектору прийому громадян грошових виплат і компенсацій Управління праці та соціального захисту населення ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради ОСОБА_2 , проте вказано , що належить Управлінню праці та соціального захисту населення ВК Тернівської районної у м.Кривий Ріг.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку ОСОБА_2 виступає у цій справі як керівник суб`єкта владних повноважень, дії якого оскаржує позивач, а не як фізична особа, а тому вимога суду першої інстанції щодо зазначення РНОКПП або паспортних даних відповідача, як фізичної особи, є необґрунтованою.

Щодо ненадання позивачем засвідченої належним чином копії заяви від 24.08.2022 року для відповідача, колегія суддів вважає таку позицію суду першої інстанції необґрунтованою та проявом надмірного формалізму, що перешкоджає доступу особи до правосуддя, оскільки вказана заява подана скаржником до відповідача та саме результат розгляду цієї заяви оскаржує позивач. Зміст зазначеної заяви достеменно відомий відповідачу, оскільки остання перебувала у відповідача на розгляді.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно поклав на позивача обов`язок щодо надання копій документів для відповідача, які цим суб`єктом владних повноважень створені.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення адміністративного позову.

Стосовно вимоги позивача направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю відповідно до ст.315 КАС України, апеляційний суд зауважує, що дана вимога не підлягає розгляду у зазначеному апеляційному провадженні.

Правила предметної підсудності, передбачені статтею 20 КАС України разом з правилами територіальної та інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення окремих категорій адміністративних справ.

Таким чином, в розумінні ч.2 ст.20 КАС України предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Щодо правил територіальної підсудності розгляду даного спору, то і позивач, і відповідач у даній справі знаходяться у м.Кривому Розі, що за територіальною підсудністю (з урахуванням предметної підсудності) відноситься до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалою від 13.03.2023 року справу було передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, згідно приписів ст.ст. 20, 29 КАС України.

Вказана ухвала позивачем в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Згідно із п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 109, 243, 250, 294, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03 липня 2023 року в адміністративній справі №215/300/23 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 03 липня 2023 року в адміністративній справі №215/300/23 скасувати.

Справу №215/300/23 направити для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко