Справа № 380/13860/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/13860/23 пров. № А/857/19513/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Зінчук Ю.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Костецьким Н.В. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/13860/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1713 від 17.05.2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» в частині застосування до поліцейського СРПП ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 228о/с від 30.05.2023 року «Про особовий склад» в частині звільнення поліцейського СРПП ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області;

- зобов`язати відповідача виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.05.2023 року до дня поновлення на роботі у розрахунку 1051,93 грн. за кожен день вимушеного прогулу.

03 жовтня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 1713 від 17.05.2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУ НП у Львівській області та порушення службової дисципліни» в частині застосування до поліцейського СРПП ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 228о/с від 30.05.2023 року «Про особовий склад» в частині звільнення поліцейського СРПП ВП № 2 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Зобов`язав Головне управління Національної поліції у Львівській області поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 30.05.2023 року.

Стягнув з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.05.2023 року по 02.10.2023 року в розмірі 130439 грн. 32 коп.

Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку за один місяць в розмірі 31557 (тридцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп. допустив до негайного виконання.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для призначення службового розслідування щодо позивача стало надходження інформації про проведення за місцем проживання позивача обшуків в межах кримінального провадження № 0000556. В ході службового розслідування, крім інформації, яка отримана в межах кримінального провадження відповідач також встановив, що позивач здійснював формальне виконання виїздів та службових завдань, не застосовував технічні прилади та засоби під час оформлення адміністративних правопорушень, не здійснював виїзди на звернення громадян. Суд зробив висновок, що відповідач, незважаючи на порушення кримінальної справи, зобов`язаний самостійно встановити в діях позивача ознаки дисциплінарного проступку, а не посилатися на матеріали кримінальної справи та факт проведення обшуків за місцем проживання позивача. Однак відповідач не встановив факт вчинення дисциплінарного проступку пов`язаний із діями позивача, які встановлені в рамках кримінального провадження. Водночас, виявлені в ході службового розслідування дисциплінарні проступки позивача, які виразились у порушенні ним вимог відомчих нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України не є такими, за які відповідачем слід застосовувати до позивача найсуворіше дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що в ході проведення службового розслідування відповідач встановив те, що позивач, під час виконання службових завдань та здійснення виїздів на повідомлення громадян, здійснював їх формальне виконання, вносячи недостовірні відомості в електронний рапорт, чим допустив порушення підпунктів 1, 2 пункту 2 та пункту 7 розділу IX «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України» затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року № 357. Крім цього, переглянувши відеозаписи з бодікамер (1090,1070,1073 та 1069), які отримував позивач на час несення служби, комісія встановила, що відеозаписи, під час оформлення адміністративних правопорушень, а також здійснення виїздів на повідомлення громадян, таких як ЄО 2527 від 03.05.2023, ЄО 2575 від 04.05.2023, ЄО 2635 від 07.05.2023, ЄО 2631 від 07.05.2023 та ЄО 2669 від 08.05.2023 відсутні. Також відсутні відео під час виконання службових завдань за період з 10.04.2023 по 10.05.2023. Це свідчить про порушення позивачем вимог пунктів 5, 6 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

Крім того відповідач зазначає, що проведення обшуків за місцем проживання позивача принижує та дискредитує працівника поліції, а також підриває авторитет Національної поліції України в цілому.

Тому, на думку відповідача, він правомірно, за сукупністю вчинених дисциплінарних правопорушень, застосував до позивача найсуворіший захід дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходив службу у на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

10.05.2023 року начальник ГУ НП у Львівській області прийняв наказ № 1629 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», яким призначив службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП у Львівській області, зокрема позивачем.

Підставою для проведення службового розслідування щодо позивача стало проведення обшуку за його місцем проживання в межах кримінального провадження № 0000556, розпочатого 06.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

За результатами проведеного службового розслідування, 15.05.2023 року дисциплінарна комісія склала висновок, у якому встановила, що 10 травня 2023 року працівники УКР ГУНП та ЛУ ДВБ НП України, в межах кримінального провадження № 0000556, розпочатого 06.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, провели обшук по місцю проживання позивача.

Підозра позивачу не оголошувалась, запобіжний захід не обирався.

Також у ході службового розслідування відповідач встановив, що позивач, при складанні постанов у сфері безпеки дорожнього руху, не заповнював п. 7 «До постанови додаються», не вказував точного місця розгляду справи, здійснював дописи після вручення копії постанови, допускав розбіжності «по батькові» в особі, щодо якої розглядається справа та П.І.П. особи до якої застосовується стягнення, не вказував належність транспортного засобу.

Ці дії свідчать про порушення позивачем вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 4.1 пункту 4 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», пункту 8 розділу XIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 09.12.2016 року № 1395, пунктів 7, 12 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 та ст. 283 КУпАП.

Крім цього, у ході службового розслідування відповідач встановив, що позивач у електронних рапортах із виконання службових завдань не зазначав відомості про осіб, речі, дії та фото. Також, відповідно до інформації про наближення до місця виконання службового завдання, екіпаж патрульних поліцейських, у складі яких перебував позивач, не здійснював виїзду на місце події, або проставляв відмітки завчасно.

Ці дії свідчать про порушення позивачем вимог підпунктів 1, 2 пункту 2 та пункту 7 розділу IX «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України» затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 року № 357

Поряд з цим, відповідач встановив порушення позивачем вимог пунктів 5, 6 розділу II, пунктів 1 та 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, під час оформлення адміністративних правопорушень, а також здійснення виїздів на повідомлення громадян.

У висновку службового розслідування дисциплінарна комісія зазначила, що позивач вказаними діями дискредитував і підірвав авторитет поліції та поставив під сумнів доцільність подальшого проходження служби в органах Національної поліції та зробила висновок про необхідність застосування щодо позивача найсуворішого дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення зі служби в поліції.

17.05.2023 року відповідач прийняв наказ № 1713 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни», яким, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема, порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», пункту 8 розділу XIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 09.12.2016 № 1395, пунктів 7, 12 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 та ст. 283 КУпАП, підпунктів 1,2 пункту 2 та пункту 7 розділу IX «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України» затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, пунктів 5, 6 розділу II, пунктів 1 та 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та своїх функціональних обов`язків, застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

30.05.2023 року відповідач прийняв наказ № 228 о/с, яким звільнив позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію (далі Закон № 580-VIII), поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У частині першій статті 19 Закону № 580-VIII зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Як передбачено статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року за № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно із пунктом 1 розділу V Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Як встановив суд першої інстанції, у висновку службового розслідування від 15.05.2023 року дисциплінарна комісія зазначила, що 10 травня 2023 року працівники УКР ГУНП та ЛУ ДВБ НП України, в межах кримінального провадження № 0000556, розпочатого 06.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, провели обшук по місцю проживання позивача.

Також дисциплінарна комісія встановила, що позивач, за період з 01.01.2023 року по 10.05.2023 року склав 77 постанов у сфері безпеки дорожнього руху, та у всіх не заповнив п. 7 «До постанови додаються», у 16 постановах не вказав точного місця розгляду справи, у 3 постановах допустив грубі виправлення, в одній постанові здійснив дописи після вручення копії постанови, ще в одній допустив розбіжності «по батькові» в особі, щодо якої розглядається справа та П.І.П. особи до якої застосовується стягнення та в одній не вказав належність транспортного засобу.

За період з 01.01.2023 року по 10.05.2023 року позивач виконав 16 службових завдань. У електронних рапортах із виконання цих службових завдань не зазначив відомості про осіб, речі, дії та фото. Також, відповідно до інформації про наближення до місця виконання службового завдання екіпаж, у складі якого перебував позивач, не здійснював виїзду на місце події, або проставляв відмітки завчасно.

Під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у дні несення служби 10.04.2023 року, 29.04.2023 року, 30.04.2023 року, 03.05.2023 року, 04.05.2023 року, 07.05.2023 року та 08.05.2023 року, позивач не здійснив відеозапис події адміністративного правопорушення. Крім цього, позивач не здійснив виїзд на звернення громадян, зокрема ЄО 2527 від 03.05.2023 року, ЄО 2575 від 04.05.2023 року, ЄО 2635 від 07.05.2023 року, ЄО 2631 від 07.05.2023 року та ЄО 2669 від 08.05.2023 року.

В ході службового розслідування комісія встановила порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», пункту 8 розділу XIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 09.12.2016 № 1395, пунктів 7, 12 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 та ст. 283 КУпАП, підпунктів 1,2 пункту 2 та пункту 7 розділу IX «Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України» затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, пунктів 5, 6 розділу II, пунктів 1 та 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та своїх функціональних обов`язків.

З приводу обставин, що встановлені за результатами службового розслідування позивач пояснив, що, дійсно, в межах кримінального провадження № 0000556, 10.05.2023 року за місцем його проживання було проведено обшук, а також 16.05.2023 року його було допитано в якості свідка у цьому провадженні. Йому не відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в межах даного провадження та не повідомлено про підозру. Щодо інших порушень позивач пояснень не надав.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Нормами статті 13 частини 3 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, чинним законодавством визначений порядок притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, звільнення зі служби в поліції як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як слідує із вказаних норм, дисциплінарна комісія надає відповідну оцінку кожному окремому дисциплінарному проступку вчиненому поліцейським щодо обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. На підставі цих обставин дисциплінарна комісія визначає вид стягнення за кожен проступок окремо. Це пов`язано з тим, що кожен дисциплінарний проступок вчиняється за різних умов, в тому числі, може містити різні обтяжуючі та пом`якшуючі обставини.

Апеляційний суд, дослідивши висновок службового розслідування, встановив, що дисциплінарна комісія встановила в діях позивача декілька дисциплінарних проступків, які були описані вище та вчинені за різних умов і обставин, однак дисциплінарна комісія не надала їм оцінку окремо.

Із висновку службового розслідування слідує, що дисциплінарна комісія у висновку службового розслідування встановила декілька дисциплінарних проступків, які порушують норми і правила, що передбачені різними нормативно-правовими актами, навела перелік правових норм та нормативно-правових актів, які порушив позивач та зробила висновок, що позивач заслуговує на звільнення зі служби в поліції.

Між тим, апеляційний суд, звертає увагу на те, що відповідач ставить у вину позивачу скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції та пов`язаний із тим, що за місцем проживання позивача 10.05.2023 року проведений обшук в межах кримінального провадження № 0000556 розпочатого 06.04.2023 року.

Верховний Суд у постанові від 02.12.2020 року у справі № 420/5368/18 зауважив, що кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

В аспекті спірних правовідносин слід зауважити, що з`ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування (реєстрація кримінального провадження за ознаками скоєння кримінального правопорушення), не може обмежуватися лише проміжними офіційними результатами досудового розслідування.

Аналогічного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 08.05.2019 у справі № 807/196/17, від 09.10.2019 у справі №812/1706/15, від 28.11.2019 у справі №802/1969/17-а, від 30.07.2020 у справі №802/1767/17-а, від 30.09.2021 у справі №814/334/17.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Однак, апеляційний суд вважає, що відповідач не з`ясував, які дисциплінарні норми і правила порушує поведінка позивача, який є свідком у в межах кримінального провадження № 0000556.

Та обставина, що позивач є свідком у кримінальному провадженні та у його помешканні проведений обшук, не свідчить про те, що позивач порушив службову дисципліну.

Отже, апеляційний суд вважає, що відповідач не довів те, що позивач скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет поліції і порушує присягу поліцейського.

Крім того, як вище зазначив апеляційний суд, відповідач не проаналізував окремо кожний дисциплінарний проступок та не визначив для нього конкретну міру відповідальності, внаслідок чого апеляційний суд позбавлений можливості надати їм оцінку на предмет можливості притягнення позивача до найсуворішого виду дисциплінарної відповідальності звільнення зі служби в поліції.

Отже, вказівка на порушення законодавства під час виконання службових обов`язків не є встановленням складу дисциплінарного проступку та не може бути підставою для притягнення до відповідальності.

Крім того, недоведеність вини позивача у вчиненні злочину вплине на тяжкість вчинених позивачем дисциплінарних проступків, а відтак і на вид дисциплінарного стягнення.

На думку апеляційного суду, відповідач прийняв необґрунтоване рішення про притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Цей висновок свідчить про те, що накази відповідача № 1713 від 17.05.2023 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та № 228о/с від 30.05.2023 року «Про особовий склад» в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), є протиправними, а тому їх необхідно скасувати.

Згідно із ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи те, що спірні накази відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції є протиправними та такими, які необхідно скасувати, то позивача потрібно поновити на раніше займаній посаді.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, шо позивача необхідно поновити на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд перевірив розрахунок середнього заробітку за час вимішеного прогулу, який провів суд першої інстанції, та вважає його правильним.

Вказані висновки є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року в справі № 380/13860/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 25.12.2023 року