Справа № 400/10812/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/10812/23

Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.. Місце ухвалення рішення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Качуренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа: Центральний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Миколаєва про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа: Центральний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Миколаєва, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та не виплати позивачу за період проходження військової служби грошової компенсації за неотримане речове майно.

зобов`язати Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати ОСОБА_1 довідку про вартість неотриманого речового майна, що належали йому до видачі.

зобов`язати Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби як у мирний час, так і в особливий період, виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Центральний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Миколаєва про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не ненадання ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, що належало до видачі, та не проведення нарахування та виплати компенсації за неотримане речове майно.

Зобов`язано Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки видати ОСОБА_1 довідку про вартість неотриманого речового майна, що належалить йому до видачі.

Зобов`язано Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки провести ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової компенсації за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Миколаївський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що немає належних правових підстав на компенсацію за недоотримане речове майно, оскільки пунком 17 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 № 232 (надалі - Інструкція № 232) передбачено, що мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі. При цьому зазначає, що суд першої інстанції порушив положення Інструкції 232 адже на момент призову Позивача до лав Збройних Сил України, на території України діяв особливий період, а Позивач був призваний військову службу під час мобілізації, тому останній не має право на компенсацію недоотриманих предметів речового майна особистого користування. За такого позивач не має права на отримання довідки про вартість неотриманого речового майна.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів колегія суддів вважає приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що З 22.04.2022 по 25.07.2023 року позивач проходив військову службу на посаді гранатометника третього відділення охорони, третього взводу охорони, роти охорони Центрального районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Миколаєва.

21.07.2023 року за наказом начальника Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №70-РС позивач був звільнений в запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини або інші поважні причини, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, а саме у зв`язку з перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років) відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону Ураїни "Про військовий обовязок і військову службу".

На заяву позивача від 07.08.2023 про надання довідки про вартість речового майна та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно, відповідач листом від 09.08.2023 повідомив, що не передбачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно у разі звільнення військовослужбовців з військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

Вважаючи бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, що полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а тому позивач має право на отримання грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII

Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-XII у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частини першої статті 9-1 Закону №2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, в тому числі - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

22 березня 2016 року набув чинності Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178.

За змістом названого Порядку виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу, зокрема, у разі звільнення з військової служби.

Крім того, грошова компенсація вартості за неотримане речове майно, передбачена безпосередньо Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення порядку речового забезпечення військовослужбовців» №567-VIII від 01.07.2015, та вона є соціальною гарантією, що забезпечує реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За пунктом 3 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку №178).

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (пункт 5 Порядку №178).

Пунктом 4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна. Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог Порядку №178. Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку №178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Отже, аналіз норм статті 9-1 Закону № 2011-XII, Порядку № 178, свідчить, що позивач має право на грошову компенсацію замість неотриманого речового майна при звільненні з військової служби, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби, а, відповідно, на командира військової частини покладено обов`язок на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оформленої речовою службою, скласти відповідний наказ про виплату такої грошової компенсації.

Вказані вищенаведені норми свідчать про те, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно виникає у військовослужбовця незалежно від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу) та таке право реалізується ним шляхом подання відповідної заяви або рапорту.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки станом на день розгляду даної справи відповідачем не виплачено позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, то наявні підстави для задоволення позовних вимог.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, з посиланням на п.17 розділу III Інструкції № 232, оскільки такий передбачає лише обмеження права військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період під час звільнення на отримання речового майна, яке не було отримане під час проходження служби, проте жодним чином не позбавляє їх права на отримання компенсації за неотримане речове майно, право на яку вони мають у відповідності до Закону № 2011-ХІІ.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 820/3719/17.

Крім того, враховуючи те, що позивач просив відповідача надати йому довідку про вартість за не отримане ним речове майно, колегія суддів вважає, що у відповідача виник обов`язок видати позивачу відповідну довідку.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Миколаївського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 грудня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова