Справа № 380/20661/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 рокусправа № 380/20661/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національно поліції у Львівській області від 15.08.2023 року № 2844 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП», в частині про застосування до поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0119194) дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національно поліції у Львівській області «Про особовий склад» від 05.09.2023 року № 382о/с;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ГУНП, з 05 вересня 2023 року;

- стягнути з Головного управління Національно поліції у Львівській області на користь старшого сержанта поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, з 05 вересня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом № 2844 від 15.08.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Вказав, що підставою для видачі оскаржуваного наказу стали матеріали службового розслідування призначеного відповідним наказом ГУНП у Львівській області № 2730 від 04.08.2023 року за фактом складання 04.08.2023 року відносно позивача матеріалів за ознаками адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. В описовій частині дисциплінарного наказу йдеться про те, що 04 серпня 2023 року поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою в цивільному одязі без вогнепальної зброї, керуючи транспортним засобом марки «Mazda - 6», д.н.з. НОМЕР_1 допустив порушення ПДР (керуючи транспортним засобом рухався без увімкненого ближнього світла фар в темну пору доби та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), чим порушив, серед іншого, Правила етичної поведінки поліцейського, Дисциплінарний статут Національної поліції України, а також Присягу поліцейського. Оскаржувані накази позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Стверджує, що із оскаржуваного наказу неможливо встановити, якими доказами підтверджено факт та обставини вчинення дисциплінарного проступку, що став підставою звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції. Вказав, що вину позивача жодним чином не доведено, а висновок про наявність складу дисциплінарного проступку в його діях є безпідставним та таким, що зроблений без повного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, а тому оскаржуваний наказ суперечить принципам законності та обґрунтованості. Також зазначив, що 05.09.2023 позивач отримав наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про особовий склад» від 05.09.2023 року № 382о/с, яким його звільнено зі служби в поліції. Даний наказ прийнятий на реалізацію наказу від 15.08.2023 року № 2844 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП «Львів» ГУНП». У зв`язку із цим просить збільшити розмір позовних вимог. Вважає зазначені накази протиправними та таким, що підлягають скасуванню. Тому звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідача 26.09.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 73009 від 26.09.2023), у якому проти позовних вимог заперечив у повному обсязі. В обґрунтування зазначив, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина 1 статті 17 Закону № 580-VIII). Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п. 1 ч. 1 ст. 8); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п. 2 ч. 1 ст. 18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п. 3 ч. 1 ст. 18).Вказує, що порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання публічним службовцем - поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.

Відповідач звернув увагу на те, що позивач відмовився від проходження на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». Зазначив, що факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується в поясненнях позивача, наданих в ході службового розслідування, де позивач визнав факт вживання ним алкогольних напоїв і факт керування транспортним засобом через невеликий проміжок часу після вживання ним алкогольних напоїв. Крім того, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується поясненнями працівників поліції, які виїхали на місце події, а також поясненнями свідків.

Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції. Також наголосив, що у ході службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративних правопорушень, а надавалася правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку, при цьому наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує наявність в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку. Вважає, що службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції. Матеріалами службового розслідування зафіксовано, що позивач своїми діями грубо порушив вимоги Правил етичної поведінки поліцейського, Правил дорожнього руху, Присяги працівника поліції та статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». При здійсненні службового розслідування на предмет дотримання службової дисципліни оцінці підлягала в тому числі поведінка ОСОБА_1 , обставини тих подій, що мали місце 04.08.2023 року за його участю.

У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування, на думку відповідача, містить повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку щодо встановлення наявності вини порушника. Як стверджує відповідач, ним в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, та встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України від 31.05.2014 року до 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 року був прийнятий до Національної поліції України. З 22 червня 2022 року прийнятий на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» Головного управління Національної поліції у Львівській області. Тобто, з вказаного часу проходив службу у зазначених підрозділах, що згідно з положеннями п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України свідчить про проходження позивачем публічної служби.

Згідно наказу № 63 о/с дск від 03.05.2023 був відряджений до складу ротаційної групи оперативно-стратегічного угрупування «Хортиця», після чого у зв`язку із завершенням ротації 01.08.2023 прибув до м. Львова для подальшого несення служби у складі БПСПОП «Львів» Головного управління Національної поліції у Львівській області.

04 серпня 2023 року до ГУНП за вхідним № 1150 надійшов рапорт старшого інспектора з ОД ВП УГІ ГУНН капітана поліції Віри Смолінської, про те, що у м. Львові по вул. Величковського, 4 нарядом патрульної поліції «Омега-602» на службовому автомобілі «Renault Duster» н.з. НОМЕР_2 (на синьому фоні), за порушення вимог ПДР був зупинений автомобіль марки «Mazda - 6», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . Під час спілкування та перевірки документів у поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПСПОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , поліцейські виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, у зв`язку із чим, останньому запропоновано на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», або у медичному закладі, однак останній відмовився від проходження такого. На момент вказаної події старший сержант поліції ОСОБА_1 знаходився поза службою, в цивільному одязі, без вогнепальної зброї. Стосовно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії ААД № 508438 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії ЕАС № 7454922 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Водночас, 04 серпня 2023 року до ГУНП (вх. № 6024 від 04.08.2023) надійшло подання ЛУ ДВБ НП України про призначення службового розслідування у зв`язку з можливим порушенням службової дисципліни.

Наказом ГУНП у Львівській області № 2730 від 04.08.2023 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених окремими працівниками ГУНП у Львівській області.

09.08.2023 дисциплінарна комісія склала висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни поліцейським взводу № 2 роти № 1 БПСПОП "Львів" ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 .

У висновку службового розслідування встановлено, що «поліцейський БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним, як працівник поліції, відповідно до пунктів 1,2 ч. 1, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію України», в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, 03.08.2023 перебуваючи поза службою, вживав алкогольні напої та у подальшому, внаслідок особистої недисциплінованості, керував автомобілем марки «Mazda - 6», д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому керуючись почуттям власної безкарності та намагаючись уникнути відповідальності, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки, зокрема вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказаними своїми діями старший сержант поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VIII, підпунктів 1.1, 1.8 п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п. 2.5 Розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2021 № 1306 та скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет поліції, з огляду на що вбачається за необхідне застосувати до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337- VIII»

В ході службового розслідування ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких зазначив таке: «… згідно наказу від 03.05.2023 № 63 о/с дск, був відряджений о складу ротаційно групи оперативного стратегічного угрупування «Хортиця», після чого у зв`язку із завершенням ротації 01.08.2023 прибув до м. Львова, для подальшого несення служби у складі БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області. 03.08.2023 перебував за адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ), де в подальшому близько о 18:00 вийшов з дому та направився у парк, що знаходиться неподалік на зустріч зі своїми друзями, при цьому випив пляшку пива об`ємом 0,5 л. о 22:22 до ОСОБА_1 зателефонувала дружина, яка в той час перебувала в гостях по вул. Величковського у м. Львові, та яка попросила її разом із донькою відвести додому, оскільки вже було пізно. Після цього, ОСОБА_1 направився на автостоянку на території супермаркету «Сільпо», де знаходився йог власний автомобіль марки «Mazda - 6», д.н.з. НОМЕР_1 , сівши за кермо та проїхавши приблизно 1,5 км зупинився на кінцевій автобусної зупинки. В подальшому до автомобіля ОСОБА_1 приблизно через 15-20 хв під`їхав екіпаж патрульної поліції, та підійшовши до останнього (поліцейський УПП на ім`я ОСОБА_2 ) попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію т/з, після чого повідомив, що підставою перевірки є встановлення водія (особи) автомобіля марки «Мазда- 6», через те, що на лінію « 102» надійшло повідомлення з приводу того, що водій вказаного автомобіля рухався без ввімкнених габаритів. Після чого, до ОСОБА_1 підійшла ще одна працівниця поліції, яка повідомила йому про наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи в медичному закладі, проте ОСОБА_1 факт алкогольного сп`яніння заперечував, від проходження огляду відмовився, на підставі чого відносно нього, працівниками патрульної поліції було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким він ознайомився та зазначив у протоколі, що «з протоколом не згідний, відео не переглядав», а також винесено постанову про адміністративне правопорушення за ст. 122 КУпАП. Свою вину у вчиненому визнає, зобов`язується більше в стані алкогольного сп`яніння транспортними засобами не керувати».

Для всебічного та повного дослідження доказів суд дослідив відеозаписи, надані відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, в ході якого встановлено, що на записі файлу назвою: «сlір-0» нагрудного відеореєстатора, о 22:40:58 поліцейський УПП ОСОБА_3 у телефонному режимі спілкується із особою, яка здійснила повідомлення на лінію « 102», щодо водія автомобіля марки «Мазда-6», який порушував ПДР, після чого на записі файлу назвою «Backup_20230803_224225_ch» відеореєстратора службового автомобіля від 03.08.2023 о 22:44:25 працівниками УПП у Львівській області, а саме екіпажем «Омега-602» у складі: поліцейського ОСОБА_3 та інспектора ОСОБА_4 було помічено автомобіль марки «Мазда-6» д.н.з НОМЕР_1 , який знаходився праворуч від головної дороги з увімкненою аварійною сигналізацією. В подальшому на записі файлу назвою: «с1ір-0» нагрудного відеореєстатора, працівники вищевказаного екіпажу патрульної поліції о 22:42:40 підійшли до вищевказаного автомобіля та на запитання інспектора ОСОБА_4 : «Водій, у Вас все добре, куди їдете»?!, останній відповідає: «Все нормально»! та о 22:43:29 сидячи у салоні автомобіля показує через вікно, жетон поліцейського разом із службовим посвідченням (виданого ОСОБА_1 - поліцейський БПСПОП «Львів»), о 22:44:24 інспектор ОСОБА_4 роз`яснює водію ОСОБА_1 , про те, що відносно нього на лінію « 102» було здійснено повідомлення з приводу порушення ним ПДР (вимкнене світло ближніх фар в темну пору доби). Після чого, о 22:44:05 ОСОБА_1 повідомив: «Я приїхав вчора зі Сходу»! «Я разом з Вашими хлопцями був у зведеному загоні в Ізюмі, давайте не будемо робити чудасії, більше так не буду бл***ть, клянуся»!, «Мене криє, рве кришу, я там був 6 місяців»! В ході розмови з інспектором ОСОБА_4 , о 22:46:14 ОСОБА_1 запитує: «Що не можна порішати»!?, та о 22:48:14 ще раз пред`являє своє службове посвідчення. На записі файлу назвою «сіір-1» нагрудного відеореєстратора від 03.08.2023 о 23:05:20 інспектор ОСОБА_4 роз`яснює водію його права, та зокрема те, що відносно останнього за порушення ПДР, буде винесено постанову про адміністративне правопорушення за ст. 122 КУпАП, водночас о 23:05:48 пропонує водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», чи в медичному закладі, на що останній відмовляється. На записах фалів від 03.08.2023 назвою «с1ір-2», «с1ір-3» нагрудного відеореєстратора працівники УПП здійснюють оформлення адміністративних матеріалів за ч. 2 ст. 122 КУпАП та за ч.1 ст. 130 КУпАП, з якими ознайомлюють водія ОСОБА_1 . На записі файлу від 03.08.2023 назвою «с1ір-4», нагрудного відеореєстратора, о 23:49:27 на місце події прибув командир батальйону БПСПОП «Львів» ОСОБА_5 та відповідальна по БПСПОП «Львів» ОСОБА_6 . На записі файлу «с1ір-5» від 03.08.2023 нагрудного відеореєстратора, о 23:55:56 ОСОБА_1 в ході розмови з командиром та відповідальною пояснює, що він не здійснював рух на своєму автомобіля за вказаною адресою, а перебував там на аварійній сигналізації.

Наказом ГУНП у Львівській області № 2844 від 15.08.2023 року "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПСПОП "Львів" ГУНП" за грубе порушення службової дисципліни, зокрема невиконання вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, підпунктів 1.1., 1.8 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», пункту 2.5 Розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, застосовано до поліцейського взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0119194) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.,

Наказом ГУНП у Львівській області № 382 о/с від 05.09.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Суд при вирішенні спору керується такими нормами права.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини в даній справі пов`язані з проходженням публічної служби на підставі Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року № 580-VIII, яким врегульовано правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, в тому числі порядок призначення та звільнення поліцейських зі служби, Дисциплінарного статуту Національної поліції, Правил етичної поведінки поліцейських (далі - Правила етичної поведінки поліцейських) затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно зі ст. 18 Закону "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджуються законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Закону України № 2337-VІІІ від 15.03.2018 вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно зі ст. 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Стаття 13 Статуту передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтями 14-19 Статуту врегульовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 1-3, 5-6 ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Статуту.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Згідно з частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно з ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до ч. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Надання завідомо неправдивих пояснень. або відмова поліцейського надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови надавати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

З матеріалів справи суд встановив, що 04 серпня 2023 року по вул. Величковського, 4 в м. Львів, поліцейський взводу № 2 роти № 1 БПСПОП «Львів» ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 (0119194), керував автомобілем марки «Мазда-6», н. з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, при цьому завдавав перешкод іншим учасникам дорожнього руху та створював аварійні ситуації.

Як слідує із Висновку службового розслідування від 09.08.2023 року, під час встановлення обставин виклику у водія старшого сержанта поліції ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, останньому запропоновано пройти огляд на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці події або у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від такого. На момент події старший сержант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, в цивільному одязі без вогнепальної зброї. У подальшому працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ч.1 ст. 130 КУпАП (протокол серії ААД № 508438) та винесено постанову серії ЕАС № 7454922 за ч.2 ст. 122 КУпАП. Водночас, 04 серпня 2023 року до ГУНП (вх. № 6024 від 04.08.2023) надійшло подання ЛУ ДВБ НП України про призначення службового розслідування у зв`язку з можливим порушенням службової дисципліни.

Доводи позивача зводяться до того, що він транспортним засобом не керував, а у висновку службового розслідування не доведено його вину у вчиненні дисциплінарного проступку.

На спростування цих аргументів суд зазначає таке.

Щодо твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються дослідженими матеріалами відеозапису, а саме на записі файлу назвою: «с1ір-0» нагрудного відеореєстатора, працівники патрульної поліції о 22:42:40 підійшли до вищевказаного автомобіля та на запитання інспектора ОСОБА_4 : «Водій, у Вас все добре, куди їдете»?!, останній відповідає: «Все нормально»! та о 22:43:29 сидячи у салоні автомобіля на водійському сидінні показує через вікно жетон поліцейського разом із службовим посвідченням (виданого ОСОБА_1 - поліцейський БПСПОП «Львів»). Крім того, цей факт підтверджує і сам позивач у своїх поясненнях, наданих у ході службового розслідування: «Після цього, ОСОБА_1 направився на автостоянку на території супермаркету «Сільпо», де знаходився йог власний автомобіль марки «Mazda - 6», д.н.з. НОМЕР_3 , сівши за кермо та проїхавши приблизно 1,5 км зупинився на кінцевій автобусної зупинки.».

Так само, те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом підтверджується у наданих поясненнях інспекторки взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП старшої лейтенантки поліції ОСОБА_4 , поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_7 : «…Так, о 22:40 їм на службовий планшет надійшло повідомлення категорії «Порушення ПДР» із змістом «...водій автомобіля марки Магсіа 6 чорного кольору рухаючи по вул. Величковського у м. Львові, їхав без увімкнених габаритів, поводився незрозуміло на дорозі, виїжджав на зустрічну смугу руху, можливо перебував в стані алкогольного сп`яніння просять перевірити..» (ЄО від 03.08.2023 №17140 УПП у Львівській області). В подальшому слідуючи по вул. Величковського, нами був помічений вищевказаний автомобіль, який виїжджав з прилеглої території біля автобусної зупинки, після чого зупинився для надання переваги в русі службовому автомобілю. Підійшовши до водія автомобіля марки «Магда 6» д.н.з. НОМЕР_3 , в останнього ОСОБА_4 попросила пред`явити документи, що посвідчують особу, проте у відповідь водій пред`явив службовий жетон та посвідчення поліцейського виданого на ім`я « ОСОБА_1 »…»

Тому суд розцінює ці твердження як такі, шо спрямовані на уникнення відповідальності, а також як безпідставні та необґрунтовані.

Щодо твердження позивача про не доведення його вини у вчиненні дисциплінарного проступку суд звертає увагу на таке.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» № 1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5).

Таким чином, приведені норми ПДР України встановлюють обов`язок для водія, а не право пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять.

Отже, ОСОБА_1 , як працівник поліції, у випадку необґрунтованих претензій з боку працівників патрульної служби під час зупинки та перевірки документів, повинен був погодитись на вимогу патрульних, пройти перевірку на спеціальному приладі чи медичне обстеження, спростувати доводи та пояснення патрульних щодо наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 28 травня 2020 року по справі № 815/2657/17.

Однак, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду як на місці події, так і в медичному закладі чим грубо порушив службову дисципліну, та скоїв вчинок, що дискредитує звання поліцейського.

Поряд з цим встановлено, що старшого сержанта поліції ОСОБА_1 попереджено про неприпустимість випадків вчинення порушень службової дисципліни, в тому числі автотранспортної дисципліни, будь-яких порушень Правил дорожнього руху, як у робочий та позаробочий час, зокрема керування транспортним засобом: у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого), про що свідчить його особистий підпис у відомостях особового складу працівників БПСПОП «Львів» ГУНП.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння ні у позовній заяві, ні у поясненнях, наданих під час проведення службового розслідування. Позиція позивача ґрунтується на тому, що він не керував транспортним засобом, проте такі аргументи були спростовані поясненнями працівників поліції, які виїхали на виклик, свідків, поясненнями самого позивача та відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки як у службовий, так і позаслужбовий час.

У постановах Верховного Суду, від 19.04.2021 р. у справі № 240/2677/20, від 17.06.2021 р. у справі № 804/6242/17, від 12.05.2022 р. у справі № 260/1/19, від 26.06.2022 р. у справі № 2240/2329/18 від 14.07.2022 р. у справі № 520/1795/19 зазначено, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати поведінки, яка підриває довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

Крім того, суд наголошує, що службовим розслідуванням не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративних правопорушень, а надавалася правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку, при цьому наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує наявність в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , складу дисциплінарного проступку.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновків, що дії ОСОБА_1 , які виразилися в допущенні поведінки, яка не сумісна із званням поліцейського, не виконанні вимог Закону України "Про Національну поліцію" в частині неухильного дотримання Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, що підтверджується матеріалами справи, є проступком несумісним з перебуванням на службі в поліції.

Крім того, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення у даному випадку є правомірним і пропорційним вчиненому правопорушенню.

Згідно із підпунктом 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

На відміну від адміністративної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Відтак, наявність справи про адміністративне правопорушення стосовно особи поліцейського, не виключає можливості застосування стосовно нього звільнення у разі встановлення службовою перевіркою дій, що підривають авторитет поліції в очах громадськості і є несумісним з подальшим проходженням служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15.

Одночасно, суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Професійний обов`язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2019 по справі № 819/736/18 (адміністративне провадження № К/9901/69758/18).

Службовим розслідуванням встановлено недотримання позивачем обмежень і заборон, порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні діяння, яке викликало суспільний резонанс та негативно впливає на довіру населення до органів і підрозділів поліції та як наслідок зменшує її.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 12 січня 2012 року в справі "Горовенки та Бугара проти України" (заяви № 36146/05 та 42418/05 пункт 28) зазначено, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям.

Зазначені вище обставини дають підстави вважати, що позивачем вчинено проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби, що виразилося у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського.

При цьому, звільнення зі служби, як вид стягнення, може провадитися як за систематичне порушення дисципліни, так і за вчинення проступку, несумісного з перебуванням на службі в Національній поліції України.

Суд звертає увагу, що згідно приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, обставини дисциплінарного проступку підлягають з`ясуванню під час проведення службового розслідування і в разі підтвердження факту його вчинення на поліцейського повинно бути накладене дисциплінарне стягнення, у тому числі, шляхом його звільнення зі служби, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.04.2019 по справі № 804/1831/16.

На думку Суду факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вчинення аварійних ситуацій на дорозі ОСОБА_1 є вчинком, що дискредитує систему органів поліції та поліцейських в очах громадськості.

Поняття "дискредитація" перебуває у тісному зв`язку із поняттям "дотримання морально-етичних норм" та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті.

Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет правоохоронних органів і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до працівника правоохоронних органів, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого типу стягнення - звільнення зі служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.10.2015 р. № 21-2440а15 та № 21-2103а15 та підтримана Верховним Судом у постанові від 12.04.2018 по справі № 815/3636/15 (адміністративне провадження № К/9901/7668/18).

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази прийняті на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у даній справі оспорюється рішення прийняте відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд на підставі досліджених доказів встановив, що відповідні положення відповідачем дотримані повністю. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не підлягають задоволенню.

В силу ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 241-246, 250, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області та поновлення на посаді - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Качур Роксолана Петрівна