Справа № 320/4293/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року № 320/4293/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними, скасування вимоги та рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Акціонерне товариство «Київмедпрепарат» з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - ЦМУ ДПС по роботі з ВПП), в якій просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 13.01.2023 № Ю-92/Ж10/31-00-07-01-02-25 про сплату заборгованості в розмірі 6 923 357,32 грн та рішення від 13.01.2023 № 91/Ж10/31-00-07-01-02-25 про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 3 461 678,66 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій з контрагентами, сформовані за результатом перевірки позивача, не відповідають дійсності та ґрунтуються на припущеннях перевіряючих, тож прийняті на підставі таких висновків спірні вимога та рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу своєї протиправності.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому наголосив на правомірності прийнятих відповідачем спірних вимоги та рішення, на підставі висновків акту перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами та відсутності правових підстави для їх скасування. Також зазначив, що надані позивачем до перевірки документи містять дефекти - розбіжності щодо обсягу господарських операцій, наданих контрагентами Товариству, порівняно з даними податкового обліку таких контрагентів.

Представник позивача подав до суду письмову відповідь на відзив, в якій зазначив, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, тож Товариство не може нести відповідальність за іншу особу - контрагента. Окрім того, діючим законодавством України, у тому числі Податковим кодексом України на платника податків не покладено обов`язок перевіряти бухгалтерський, податковий облік іншого платника податків. Більше того вказав, що використання відповідачем наявної у інформаційних базах ДПС інформації не може у розумінні процесуального закону бути єдиним доказом для формування податковим органом висновків щодо реальності/нереальності господарських операцій. Також представник позивача наголосив, що в розумінні податкового законодавства не може виступати податковим агентом по сплаті ЄСВ для фізичних осіб-підприємців (контрагентів) в межах здійснених господарських операцій.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення їхніх представників, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань, які виникли під час розгляду заперечення АТ «Київмедпрепарат» поданого до Офісу великих платників податків ДПС від 12.03.2020 № 07/1574 (вх № 8530/10 від 12.03.2020) на акт документальної планової виїзної перевірки АТ «Київмедпрепарат» від 24.02.2020 за № 432/28-10-05-01-01/00480862, за результатами якої складеної акт від 02.01.2023 № 2/Ж5/31-00-07-01-02-20/00480862 (далі - акт), яким встановлено порушення Товариством, зокрема, статті 4, абз. 1 частини 5 статті 8, пункту 1 частини 1 статті 4, пункту 1, пункту частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження єдиного внеску на загальну суму 6 923 357,32 грн.

Наведені висновки сформовані відповідачем на підставі таких обставин.

В ході проведення перевірки, відповідно до наданих первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку не підтверджено придбання Товариством маркетингових послуг у фізичних осіб-підприємців (далі - ФОП, Виконавець, Контрагент-постачальник) та юридичних осіб (далі - Виконавець, Контрагент-постачальник), з них: 79 фізичні особи-підприємці на суму 50 298 376 грн без ПДВ; 10 юридичні особи на суму 16 893 322 грн без ПДВ; 12 фізичних осіб на суму 675 025 грн.

Також встановлено, що в перевіряємому періоді між Товариством та контрагентами-постачальниками укладено ряд типових Договорів про надання маркетингових послуг, відповідно до яких в порядку і на умовах, визначених цими Договорами Виконавець зобов`язується надавати маркетингові послуги.

Основні умови Договорів:

підпункт 2.2 Договорів до маркетингових послуг за цим Договором, зокрема належать:

- послуги з організації по розміщенню Товарів Замовника (згідно з Додатками, що є невід`ємною частиною цього Договору) в аптечній мережі;

- послуги зі збору та розповсюдження інформації про Товари, які реалізуються в аптечній мережі, надання Виконавцем повної та достовірної наукової і медичної інформації стосовно Товарів Замовника цільовим аудиторіям, а саме, спеціалістам в галузі охорони здоров`я і працівникам аптек Аптечної мережі, також надання споживачам необхідної та достовірної інформації про ефективність та безпечність Товару Замовника, що відпускається без рецепта лікаря.

підпункт 2.3 Договорів Виконавець зобов`язується щомісячно надавати Замовнику звіт про виконання зазначених послуг;

підпункт 5.1 Договорів послуг, наданні за цим договором, передаються Виконавцем Замовникові шляхом підписання Акта приймання-передачі послуг;

підпункт 5.3 Договорів підписаний сторонами Акт приймання-передачі послуг є підтвердженням виконання Виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором належним чином, факту прийому-передачі послуг, а також підставою для проведення взаєморозрахунків між сторонами.

В бухгалтерському обліку Товариство вищезазначені операції, відображено наступним чином: Дт 93 «Витрати на збут», Дт «Розрахунки з іншими кредиторами»; Кт «Розрахунки з іншими кредиторами», Кт «Поточні рахунки».

Аналізом наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку (обороно-сальдових відомостей, карток рахунків) встановлено, що протягом І півріччя 2016 року - 1 півріччя 2019 року Товариством відображено у складі витрат маркетингові послуги з організації по розміщенню товарів замовника в аптечних мережах у загальній сумі 67 191 698 грн без ПДВ, в тому числі: юридичні особи на загальну суму 16 893 322 грн без ПДВ, фізичні особи-підприємці на загальну суму 50 298 376 гривень.

Проведеним аналізом звітів з додатками до актів здачі-прийняття робіт/актів приймання-передачі послуг встановлено:

- звіт містить інформацію про загальний обсяг закупки аптечними мережами продукції Товариства;

- розмір винагороди розраховувався у відсотках від обсягу закуплених аптечною мережею лікарських засобів, який коливався від 5% до 40% в залежності від номенклатури товару.

В ході проведення перевірки відповідачем здійснено аналіз наданих Виконавцями звітів з додатками до них про кількість закуплених аптечною мережею лікарських засобів та фактичною кількістю таких закупок згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних та встановлено, що кількість закупленого аптечною мережею товару, який відображено у звітах суттєво відрізняється від фактичних даних наведених у податкових накладних аптечних мереж. Тобто, розмір винагороди розраховувався на підставі інформації, яка не відповідає дійсності.

Окрім того, надані до перевірки акти не містять жодної інформації щодо послуг надання яких передбачено пунктом 3.2.1 Договору. Тобто, господарські операції з надання послуг обумовлених Договором відбулися, у переважній більшості пунктів, не за тим змістом, який становить його предмет. Адже, відповідно до пункту підпункт 3.2.1 Договорів Виконавець зобов`язаний вивчати умови, що впливають на продаж товарів, фіксувати кількість закупленого та проданого аптечною мережею товару щомісячно за період дії цього Договору для забезпечення можливості проведення порівняльного аналізу щодо кількості закупленого товару з аналогічними періодами минулого року. Задля виконання умов Договорів контрагенти-постачальники мали б забезпечувати можливість відвідування місць роздрібної торгівлі (торгових точок аптечної мережі) представниками Замовника для проведення інформаційної роботи з працівниками аптек щодо продукції Замовника, здійснювати іншу, погоджену Сторонами, торгову підтримку (супровід) продукції Замовника в торгових точках Аптечних мереж, що спрямована на організацію та управління рухом продукції Замовника до кінцевого споживача та збільшенням обсягів продажу продукції у місцях роздрібної торгівлі.

В наданих до перевірки звітах з деталізацією встановлено, що розміщення товарів відбувалося в аптечних мережах, які розташовані в різних містах України та за різними адресами.

Проте, згідно наявної інформації в ІТС «Податковий блок» по контрагентам-постачальникам встановлено таке.

Взаємовідносини між Товариством та ПП «Маркетинг-Трейд» відбувалися протягом 2017-2019 років на підставі Договору надання маркетингових послуг від 01.08.2017 за №327/05, за умовами якого, ПП «Маркетинт-Трейд» зобов`язаний надати послуги з організації по розміщенню товарів замовника в аптечній мережі, послуги зі збору та розповсюдження інформації про товари, які реалізуються в аптечній мережі, також надання споживачам необхідної та достовірної інформації про ефективність та безпечність товару замовника, що відпускається без рецепта лікаря та послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення товарів до асортименту та інформаційних баз продажу аптек.

ПП «Маркетинг-Трейд» протягом перевіряємого періоду виписано на адресу Товариства документ за формою акту приймання-передачі послуг на реалізацію маркетингових послуг на загальну суму 6 313 904,99 гривень.

Натомість, у ході проведення перевірки Товариства при взаємовідносинах з ПП «Маркетинг-Трейд» було враховано наступне: дефектність наданих до перевірки первинних документів; розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум отриманих з них податку (1-ДФ) протягом періоду взаємовідносин не подано; основним видом діяльності є 41.20 - будівництво житлових і нежитлових будівель; з лютого 2016 року ПП «Маркетинг-Трейд» до ДПІ за основним місцем обліку не звітує; свідоцтво платника ПДВ анульовано контролюючим органом 17.11.2016 (39 - відсутність поставок та ненадання декларацій); керівник та головний бухгалтер в одній особі; з моменту реєстрації в органах ДПС відсутня оренда та придбання транспортних засобів; кількість закупленого аптечною мережею товару, який відображено у звітах суттєво відрізняється від фактичних даних наведених у податкових накладних аптечних мереж.

Отже, з врахуванням дефектності документів, відсутністю трудових ресурсів, основних засобів та не відповідністю кількості закупленого аптечною мережею товару, який відображено у звітах до актів надання послуг встановлено нереальність придбання послуг Товариством в ПП «Маркетинг-Трейд» та неможливість здійснення господарських операцій ПП «Маркетинг-Трейд».

Щодо взаємовідносин з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) встановлено, що взаємовідносини між Товариством та ФОП ОСОБА_1 відбувалися протягом листопада 2016 року-січня 2017 року на підставі Договору надання маркетингових послуг, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний надати послуги з організації по розміщенню товарів замовника в аптечній мережі, послуги зі збору та розповсюдження інформації про товари, які реалізуються в аптечній мережі, також надання споживачам необхідної та достовірної інформації про ефективність та безпечність товару замовника, що відпускається без рецепта лікаря та послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення товарів до асортименту та інформаційних баз продажу аптек.

ФОП ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду виписано на адресу Товариства документ за формою акту приймання-передачі послуг на реалізацію маркетингових послуг на загальну суму 144 210,49 гривень.

Натомість у ході проведення перевірки Товариства при взаємовідносинах зі вказаним ФОП ОСОБА_1 встановлено: дефектність наданих до перевірки первинних документів; згідно розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум отриманих з них податку (1-ДФ) протягом періоду взаємовідносин значиться одна особа - 101 ознака; з моменту реєстрації в органах ДПС відсутня оренда та придбання транспортних засобів; основним видом діяльності є 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; ОСОБА_1 крім здійснення власної підприємницької діяльності являється посадовою особою одночасно в 5 організаціях; кількість закупленого аптечною мережею товару, який відображено у звітах суттєво відрізняється від фактичних даних наведених у податкових накладних аптечних мереж.

Отже, з врахуванням дефектності документів, відсутністю трудових ресурсів, основних засобів для здійснення господарської діяльності та не відповідністю кількості закупленого аптечною мережею товару, який відображено у звітах до актів надання послуг встановлено нереальність придбання послуг Товариством у ФОП ОСОБА_1 та неможливість здійснення господарських операцій ФОП ОСОБА_1 .

Щодо взаємовідносин з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) встановлено, що взаємовідносини між Товариством та ФОП ОСОБА_2 відбувалися протягом 2018-2019 років на підставі Договору надання маркетингових послуг від 12.11.2018 за № 400/18, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 зобов`язаний надати послуги з організації по розміщенню товарів замовника в аптечній мережі, послуги зі збору та розповсюдження інформації про товари, які реалізуються в аптечній мережі, також надання споживачам необхідної та достовірної інформації про ефективність та безпечність товару замовника, що відпускається без рецепта лікаря та послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення товарів до асортименту та інформаційних баз продажу аптек.

ФОП ОСОБА_2 протягом перевіряємого періоду виписано на адресу Товариства документ за формою акту приймання-передачі послуг на реалізацію маркетингових послуг на загальну суму 5 097 766,05 гривень.

Натомість у ході проведення перевірки Товариства при взаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 встановлено: дефектність наданих до перевірки первинних документів; розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум отриманих з них податку (1-ДФ) протягом 2018 не подано, за 2019 - І особа; основним видом діяльності є 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; з моменту реєстрації в органах ДПС відсутня оренда та придбання транспортних засобів; кількість закупленого аптечною мережею товару, який відображено у звітах суттєво відрізняється від фактичних даних наведених у податкових накладних аптечних мереж.

Отже, з врахуванням дефектності документів, відсутністю трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності та не відповідністю кількості закупленого аптечною мережею товару, який відображено у звітах до актів надання послуг встановлено нереальність придбання послуг Товариством у ФОП ОСОБА_2 та неможливість здійснення господарських операцій ФО ОСОБА_2 .

Враховуючим наведені обставин відповідач дійшов висновку про нереальність господарських операцій Товариства з контрагентами.

Окрім наведеного, щодо отриманих нереальних маркетингових послуг з підготовки та виступами з доповідями дванадцяти фізичними особами, встановлено таке.

Відповідно до умов укладених між фізичними особами та Товариством типових договорів встановлено, що виконавець зобов`язується надати маркетингові послуги, а Товариство зобов`язуються сплатити послуги за умовами договорів.

Оплата за послуги здійснюється Товариством шляхом перерахування грошових коштів на тимчасовий рахунок виконавця. Умовами типових договорів чітко визначено порядок та умови проведення розрахунків між виконавцями та Товариством та порядок вирішення спорів.

Аналізом наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку (обороно-сальдових відомостей, карток рахунків) встановлено, що протягом 1 півріччя 2017-2 півріччя 2019 Товариством відображено у складі витрат маркетингові послуги з підготовки та виступами з доповідями у загальній сумі 675 025,00 гривень без ПДВ.

З метою проведення перевірки реальності надання послуг за замовленням Товариства від 12 (дванадцяти) фізичних осіб та адресу підприємств на території яких надавались послуги (доповіді, виступи, конференції) Офісом великих платників податків ДПС було направлено 29 запитів до 10 підприємств на загальну суму проведених маркетингових заходів 675 025,00 гривень. Проведеним аналізом отриманих відповідей від підприємств на території яких надавались послуги, встановлено 100% інформації, що послуги (доповіді, виступи, конференції) не проводились.

Таким чином, наявною інформацією встановлено, що на територіях підприємств на яких згідно наданих до перевірки документів проводилися послуги, маркетингові послуги не проводились, дозволи на проведення таких заходів не надавались.

Щодо взаємовідносин з фізичною особою ОСОБА_3 ( НОМЕР_3 ) встановлено, що взаємовідносини між Товариством та фізичною особою ОСОБА_3 відбувалися протягом 2019 на підставі типових Договорів підряду, згідно з якими, фізична особа зобов`язана надати послуги з підготовки та виступу з доповіддю. ОСОБА_3 протягом перевіряємого періоду виписано на адресу Товариства документи за формою актів виконаних робіт на суму 5 000,00 гривень без ПДВ.

Проведеним аналізом наданих до перевірки актів приймання-передачі послуг та додатків до договорів встановлено: в актах виконаних робіт місцем проведення заходу вказано Міську Дитячу Лікарню м. Слов`янськ, Донецької області, вул. Ярослава Мудрого 12; в жодному документі (договір, додаток до договору, акт виконаних робіт) не зазначено для якої аудиторії проводилася доповідь; звіт про надання послуг містить загальновідому інформацію (інструкція до використання препарату); в договорі зазначено, що доповідь повинна відповідати досвіду застосування у клінічній практиці препарату замовника та даним світової літератури. Проте, в звіті по доповіді зазначено лише план, який не відповідає вимогам, які передбачені договором; відповідно до листа Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янськ» від 15.01.2020 за № 42, ОСОБА_3 в Комунальному закладі охорони здоров`я «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янськ» виступ не проводився.

В ході проведення перевірки Товариства при взаємовідносинах з фізичною особою ОСОБА_3 було враховано: дефектність наданих до перевірки первинних документів; неможливість встановлення факт отримання економічного ефекту у вигляді збільшення продажу товарів від проведення зазначеного заходу; лист Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янськ»; відсутність наказу Товариства, в якому обґрунтовано необхідність проведення таких конференцій.

Отже, з врахуванням дефектності документів, відсутністю економічної мети для здійснення господарської діяльності та відповіді Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янськ» встановлено нереальність придбання послуг товариством у фізичної особи ОСОБА_3 та неможливість здійснення нею господарських операцій.

Щодо взаємовідносин з фізичною особою ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ) встановлено, що такі взаємовідносини відбувалися протягом 2018-2019 на підставі типових Договорів підряду, за умовами яких фізична особа зобов`язана надати послуги з підготовки та виступу з доповіддю.

ОСОБА_4 протягом перевіряємого періоду виписано на адресу Товариства документи за формою актів виконаних робіт на суму 7 500,00 гривень без ПДВ.

Проведеним аналізом наданих до перевірки актів приймання-передачі послуг та додатків до договорів встановлено: в актах виконаних робіт місцем проведення заходу вказано Центральна міська лікарня м.Новогродівка, Донецької області, вул. 10-річчя Незалежності України 4; в жодному документі (договір, додаток до договору, акт виконаних робіт) не зазначено для якої аудиторії проводилася доповідь; звіт про надання послуг містить загальновідому інформацію (інструкція до використання препарату); в договорі зазначено, що доповідь повинна відповідати досвіду застосування у клінічній практиці препарату замовника та даним світової літератури. Проте, в звіті по доповіді зазначено лише план, який не відповідає вимогам, які передбачені договором; листом від Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Новогродівської міської ради» від 17.01.2020 № 01-10/81 повідомлено, що ОСОБА_4 у лікарні виступ не проводився

В ході проведення перевірки Товариства при взаємовідносинах з фізичною особою ОСОБА_4 було враховано: дефектність наданих до перевірки первинних документів; неможливість встановлення факт отримання економічного ефекту у вигляді збільшення продажу товарів від проведення зазначеного заходу; лист Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Новогродівської міської ради»; відсутність наказу Товариства, в якому обґрунтовано необхідність проведення таких конференцій.

Таким чином, з врахуванням дефектності документів, листа Комунального некомерційного підприємства «Центральна міська лікарня Новогродівської міської ради» встановлено нереальність придбання послуг Товариства у зазначеної фізичної особи та неможливість здійснення нею господарських операцій.

Отже, проведеною перевіркою, встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарських операцій. Укладені між контрагентами постачальниками маркетингових послуг та Товариством не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

Фактично Товариством здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з вищезазначеними контрагентами постачальниками. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

У взаємозв`язку з вищенаведеним, відповідач дійшов висновку, що відображення витрат на маркетинг у розумінні норм Концептуальної основи фінансової звітності по МСФО не є активом чи зобов`язанням, а отже віднесення йог до витрат суперечить нормам діючого законодавства.

У взаємозв`язку з вищенаведеним відповідач дійшов висновку, що оскільки Товариство здійснювало перерахування коштів фізичним-особам підприємцям за послуги, які не пов`язані із їх дійсним постачанням, внаслідок неможливості достовірно ідентифікувати ці операції за справжнім призначенням платежу, вбачається порушення статті 4, абзацу 1 частини п`ятої статті 8, пункту 1 частини першої статті 4, пункту 1, пункту 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження єдиного внеску на 6 923 357,32 грн.

Не погоджуючись з висновками акту, позивач подавав відповідачу заперечення до акту перевірки, які були залишені без задоволення, а висновки акту - без змін.

На підставі акта відповідачем прийняті оскаржувані акти індивідуальної дії:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.01.2023 № Ю-92/Ж10/31-00-07-01-02-25 в розмірі 6923357,32 грн по єдиному внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування;

- рішення від 13.01.2023 № 91/Ж10/31-00-07-01-02-25 про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 3461678,66 грн.

Не погоджуючись з такими актами індивідуальної дії відповідача, позивач подав скаргу на них до Державної податкової служби України, яка була залишені без задоволення в частині, а спірні акти індивідуальної дії - без змін.

При цьому, рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 30.03.2023 № 7857/6/99-00-06-01-02-06, скасовуючи прийняті на підставі висновків акту податкові повідомлення-рішення по донарахуванню позивачу сум військового збору та податку на доходи фізичних осіб, констатовано, що надання маркетингових послуг, відбулись між суб`єктом підприємницької діяльності - АТ «Київмедпрепарат» та фізичними особами-підприємцями. Оскільки відносини між АТ «Київмедпрепарат» та фізичними особами-підприємцями є відносинами між суб`єктами господарювання, то відповідно до пункту 177.8 статті 177 ПКУ у товариства відсутні обов`язки виконувати функції податкового агенту по утриманню податку на доходи фізичних осіб та військового збору з виплаченого підприємцям доходу. У разі отримання фізичної особою-підприємцем доходів від здійснення підприємницької діяльності, відповідальність щодо порядку оподаткування таких доходів, відповідно до вимог ПКУ несе фізична особа-підприємець.

Вважаючи прийняті відповідачем спірні вимогу та рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведені норми основного закону означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

При цьому, «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. «У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. «У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

У свою чергу, частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, адміністративний суд, здійснюючи судовий розгляд справи, перевіряє оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність вищенаведеним закріпленим процесуальним законом критеріям.

При цьому, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 01.07.2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) (заява № 37801/97, пункт 36), вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Разом з тим, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Окрім того, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

У свою чергу, за приписами частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

За приписами підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Кодексу, податкове законодавство України ґрунтується, у тому числі, на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Згідно з підпунктами 16.1.2.-16.1.5. пункту 16.1. статті 16 Кодексу, платник податків зобов`язаний, зокрема: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язкова зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

У свою чергу, відповідно до статей 19, 20 Кодексу, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, окрім іншого: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Контролюючі органи мають право, зокрема: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4. пункту 20.1.); визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18. пункту 20.1.); застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи (підпункт 20.1.19. пункту 20.1.).

Водночас, посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, окрім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1., 21.1.4. пункту 21.1. статті 21 Кодексу).

Відповідно до пункту 6.2. статті 6 Кодексу, збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій.

Згідно зі статтею 18 Кодексу, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

За приписами пункту 176.2. статті 176 Кодексу, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон).

Відповідно до пунктів 2, 3, 6, 10 частини першої статті 1 Закону, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Статтею 4 Закону визначений вичерпний перелік платників єдиного внеску до яких належать:

1) роботодавці:

підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань);

фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту);

філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), утворені відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими особами;

дипломатичні представництва і консульські установи іноземних держав, філії, представництва та інші відокремлені підрозділи іноземних підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), розташовані на території України;

підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб:

військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу»;

патронатних вихователів, батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу, прийомних батьків, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства;

осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами;

утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту;

осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини;

одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства;

інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції (у тому числі постійне представництво інвестора-нерезидента), що використовує працю фізичних осіб, найнятих на роботу в Україні на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем в Україні, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань);

4) фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;

5-1) члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах;

15) особи, які беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування;

16) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зовнішніх зносин, уповноважений орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період, - за непрацюючого іншого з подружжя працівника дипломатичної служби, який перебуває за кордоном за місцем довготермінового відрядження такого працівника.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону, єдиний внесок нараховується, зокрема, для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Виходячи з наведених норм Кодексу та Закону, у взаємозв`язку зі встановленими обставинами справи та наявними у справі письмовими доказами, суд доходить висновку, що Товариство не є по відношенню до контрагентів - фізичних осіб-підприємців податковим агентом та/або платником єдиного внеску-роботодавцем, оскільки не має ознак такого у розумінні статті 4 Закону та положень Кодексу.

Натомість позивачем документально підтверджено, що його взаємовідносини з контрагентами - фізичними особами-підприємцями ґрунтувалися на договірних засадах по наданню маркетингових послуг, реалізація яких підтверджена актами приймання-передачі та звітами, оплата наданих послуг підтверджена платіжними дорученнями.

Таким чином, в межах судового розгляду судом констатовано, що взаємовідносини Товариства та контрагентів - фізичних осіб-підприємців є відносинами між суб`єктами господарювання, отже у Товариства відсутні обов`язки виконувати функції податкового агента та платника єдиного податку (роботодавця) по відношенню до контрагентів. Відповідно, Товариство та контрагенти окремо один від одного несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями по сплаті податків та зборів як платники податків та зборів.

Водночас, всупереч імперативних вимог процесуального закону, відповідачем документально належними та допустимими доказами не підтверджено наведених в акті висновків, що Товариство є по відношенню до контрагентів платником єдиного внеску відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону, тобто їх роботодавцем.

Виходячи з предмету спору у даній справі та наявних доказів, суд вважає, що висновки відповідача, наведені в акті та покладені в основу прийняття спірних актів індивідуальної дії (вимоги та рішення), не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовані в ході судового розгляду справи.

При цьому суд критично сприймає висновки відповідача про нереальність господарських операцій Товариства з контрагентами, покладені, у тому числі, в основу прийняття спірних актів індивідуальної дії, які сформовані практично виключно на підставі даних ІТС «Податковий блок» по таким контрагентам, оскільки нарахування податків не може гуртуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів. Така податкова інформація носить виключно інформативний характер.

Водночас, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17, від 12.10.2022 у справі № 520/2388/2020, від 19.06.2023 у справі № 813/4501/13-а.

Таким чином, за наведених вище мотивів та враховуючи встановлені обставини справи, суд вважає спірні вимогу та рішення такими, що не відповідають критеріям правомірності та підлягають скасуванню в силу своєї протиправності.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятих ним спірних актів індивідуальної дії (вимоги та рішення). У той же час, позивачем документально підтверджено наведені ним у позові доводи та обставини.

У підсумку, з урахування вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 26840 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 6, 7, 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною та скасувати вимогу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про сплату боргу (недоїмки) від 13.01.2023 № Ю-92/Ж10/31-00-07-01-02-25 про сплату заборгованості в розмірі 6923357,32 грн.

3.Визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 13.01.2023 № 91/Ж10/31-00-07-01-02-25 про застосування штрафних санкцій та донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 3461678,66 грн.

4.Стягнути на користь Акціонерного товариства «Київмедпрепарат» (; вул. Саксаганського, 139, м. Київ, 01032) сплачений судовий збір у розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, вул. Кошиця, 3, м. Київ, 02068).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.