Справа № 420/12435/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Софіївська, 19) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 30 травня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Софіївська, 19), в якій позивач просить:

- Визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо ненарахування і невиплати з 24.02.2022 року позивачу додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ №168;

- Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду передбачену ПКМУ №168, в розмірі 30000 грн на місяць, починаючи з 24.02.2022 року.

Також, позивач просить установити судовий контроль за виконання рішення суду шляхом зобов`язання відповідача протягом одного місяця з дня набрання чинності рішенням подати звіт про його виконання.

Ухвалою від 23 червня 2023 року після усунення виявлених недоліків, позивачу поновлено строк звернення до суду із цим позовом та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з наказом начальника Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області від 19 травня 2020 року № 105 о/с, позивач прийнята на службу до служби судової охорони на посаду провідного спеціаліста фінансово-економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області та присвоєно спеціальне звання - лейтенант Служби судової охорони.

Згідно з наказом начальника Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області від 29 березня 2023 року № 147 о/с, позивача звільнено зі служби Служби судової охорони у Одеській області за п.п. 7, п.2, розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (за власним бажанням).

Позивач зазначає, що відповідно до Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64 та «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69, згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - Постанова № 168) установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Проте, позивачу нарахування такої додаткової винагороди не було здійснено, що підтверджується довідками № 93 від 12.05.2023 року про доходи за 2022 рік та № 94 від 12.05.2023 року про доходи за 2023 рік, згідно з яких відсутнє нарахування та виплата позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди в сумі 30000 гривень.

Через канцелярію суду 27.06.2023 року (вхід. № ЕП/24452/23) від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі № 260/3564/22.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року клопотання представника відповідача задоволено та зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення по справі № 260/3564/22.

Через канцелярію суду 03.11.2023 року (вхід№ 38394/23) від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі зі стадії на якій його було зупинено.

Ухвалою від 09 листопада 2023 року клопотання позивача задоволено, поновлено провадження у справі зі стадії на якій його було зупинено та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Через канцелярію суду 20.11.2023 року (вхід. № ЕС/15660/23) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні частково, а саме: ухвалити рішення, яким зобов`язати територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди позивачу передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» лише після надходження відповідних асигнувань від головного розпорядника бюджетних коштів Державної судової адміністрації України та в разі наявності у затвердженому кошторисі територіального управління Служби судової охорони у Одеській області за фондом оплаті праці співробітників відповідних коштів на її виплату. В решті позовних вимог представник відповідача просить відмовити.

Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах територіального управління Служби на грошове забезпечення. Тобто, для здійснення виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату.

Натомість, у затверджених Державною судовою адміністрацією України кошторисах Служби судової охорони на 2022 та 2023 роки рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс територіального управління Служби не дозволяє здійснити таку виплату.

З метою виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» зі змінами та враховуючи вимоги ч. 1 ст. 51 Бюджетного Кодексу України, територіальним управлінням Служби судової охорони у Одеській області був виданий наказ № 96 від 29.04.2022 року щодо організації виплати додаткової винагороди, на підставі якого щомісячно складалися списки співробітників територіального управління Служби судової охорони у Одеській області із зазначенням штатної посади, спеціального звання, ПІБ співробітника та періоду проходження ним служби у відповідному місяці, які надавалися до фінансово-економічного відділу територіального управління Служби судової охорони у Одеській області та відповідні розрахунки направлялися до Центрального органу управління Служби судової охорони, з метою виділення асигнувань для виплати додаткової винагороди співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Одеській області.

Керуючись затвердженим Порядком, Управлінням проводилася робота на виконання Постанови 168 (зі змінами), а саме: 24.11.2022 Управлінням видано накази «Про виплату співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Одеській області додатковї винагороди на період дії воєнного стану» №255 від 24.11.2022 року (за лютий 2022року); №256 від 24.11.2022 року (за березень 2022 року), №257 від 24.11.2022 року (за квітень 2022 року), №258 від 24.11.2022 року (за травень 2022 року), №259 від 24.11.2022 року (за червень 2022 року), №260 від 24.11.2022 року (за липень 2022 року), №261 від 24.11.2022 року (за серпень 2022 року), №262 від 24.11.2022 року (за вересень 2022 року), №263 від 24.11.2022 року (за жовтень 2023 року), №300 від 23.12.2022 року (за листопад 2022 року), №17 від 25.01.2023 року (за грудень 2022 року), №45 від 24.02.2023 року (за січень 2023 року).

Представник звертає увагу, що видача вказаних наказів позивачем не заперечується.

Листом ДСА України (вих. 11-9941/22 від 01.11.2022) на запит Управління, щодо умов виконання Постанови КМУ № 168 (зі змінами) підтверджено, що фінансова ситуація щодо виплати співробітникам ССО додаткової винагороди відповідно до Постанови на сьогодні не змінилася і вирішити її можливо лише шляхом виділення додаткових коштів з державного бюджету.

Таким чином, в межах компетенції Управлінням було вжито вичерпних заходів для вирішення порушеного позивачем питання.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з наказу начальника територіального управління Служби судової охорони у Одеській області № 105 о/с від 19.05.2020 року, ОСОБА_1 прийнята на службу та призначена провідним спеціалістом фінансово-економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області та присвоєно перше спеціальне звання - лейтенант Служби судової охорони. Вважається таким, що прийняла справи і приступила до виконання обов`язків за посадою з 19 травня 2020 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника територіального управління Служби судової охорони у Одеській області № 147 о/с від 29.03.2023 року звільнено зі служби співробітників служби судової охорони старшого лейтенанта Служби судової охорони ОСОБА_1 провідного спеціаліста фінансово-економічного відділу територіального управління Служби судової охорони у Одеській області за п.п. 7, п.2, розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (за власним бажанням) з 30 березня 2023 року.

Як вбачається із наданих довідок № 93 та № 94 від 12.05.2023 року про доходи за 2022 та 2023 роки, нарахування грошового забезпечення позивача здійснювалось без урахування додаткової винагороди передбаченої ПКМУ № 168.

Не погодившись із таким нарахуванням сум грошового забезпечення, позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила нарахувати та виплатити додаткову винагороду. Проте, листом № 46.03-249 від 22.05.2023 року позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень на здійснення таких виплат. Та повідомлено, що нарахування такої винагороди буде здійснено після отримання відповідних бюджетних асигнувань.

Не погодившись із такою відмовою у здійсненні нарахувань та виплат додаткової винагороди, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Також, судом встановлено та досліджено надані Територіальним управлінням на виконання ухвали суду, копії наказів «про виплату співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Одеській області додаткової винагороди на період дії воєнного стану», а саме:

- №255 від 24.11.2022 року (за лютий 2022 року) про нарахування 3928,58 грн;

- №256 від 24.11.2022 року (за березень 2022 року) про нарахування 27 419,35 грн;

- №257 від 24.11.2022 року (за квітень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №258 від 24.11.2022 року (за травень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №259 від 24.11.2022 року (за червень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №260 від 24.11.2022 року (за липень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №261 від 24.11.2022 року (за серпень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №262 від 24.11.2022 року (за вересень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №263 від 24.11.2022 року (за жовтень 2023 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №300 від 23.12.2022 року (за листопад 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №17 від 25.01.2023 року (за грудень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №45 від 24.02.2023 року (за січень 2023 року) про нарахування 6451,61 грн.

Доказів сплати позивачу вказаних нарахувань до суду не надано.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та враховуючи висновки рішення Верховного Суду по зразковій справі № 260/3564/22, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.

Повноваження Служби судової охорони визначені статтею 162 вказаного Закону, і до цих повноважень належать:

1) забезпечення пропуску осіб до будинків (приміщень) судів, органів та установ системи правосуддя та на їх територію транспортних засобів;

2) забезпечення підтримання та реагування на порушення громадського порядку при розгляді справ судом, вжиття заходів до припинення проявів неповаги до суду;

3) здійснення заходів з охорони, забезпечення недоторканності та цілісності приміщень судів, органів і установ системи правосуддя, недоторканності та цілісності розташованого у таких приміщеннях майна, запобігання, недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього;

4) здійснення заходів із запобігання загрозам особистій безпеці суддів, членів їх сімей, працівників суду, а також у суді - учасників судового процесу, виявлення та нейтралізації таких загроз; вжиття у разі надходження від судді відповідної заяви необхідних заходів для забезпечення безпеки судді, членів його сім`ї;

5) реагування в межах наданих законом повноважень на протиправні дії, пов`язані із посяганням на суддів, членів їх сімей, працівників суду, учасників судового процесу.

Згідно зі статтею 165 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 289 від 03.04.2019 затверджено схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони.

Пунктом 2 вказаної постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; а порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України № 384 від 26.08.2020, грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно з пунктом 4 Порядку грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги (пункти 5-7 Порядку).

Пунктами 9-10 Порядку передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновків про те, що Служба судової охорони є органом системи правосуддя і її завданням є забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Співробітники служби Судової охорони за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення у межах затверджених фондів оплати праці, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої було установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних норм, з 24.02.2022 у співробітників Служби судової охорони виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно. А у тих співробітників, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вказану додаткову винагороду могло бути збільшено до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постанова Кабінету Міністрів України 28.02.2022 № 168 протягом березня - липня 2022р. зазнавала змін, відповідно до яких (постанова Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 р. № 217) у п.1 виключено в абзаці першому слова (крім військовослужбовців строкової служби), постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 р. № 350 доповнено перелік осіб, які мають право на щомісячну додаткову винагороду, але за певних умов, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, а постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 2022 р. № 754 змінено умову отримання такої допомоги особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби - за умови несення служби в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та розмір такої допомоги для таких осіб - пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022, опублікованою 19.07.2022, до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 були внесені зміни, відповідно до яких в абзаці першому слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць". Крім того, доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: "2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.".

При цьому, пунктом 2 постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, при прийнятті рішення суд враховує, що Постановою № 168 було передбачено право позивача на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану. При цьому з огляду на вказані редакції постанови № 168, у період з 24.02.2022 по 18.07.2022 розмір такої додаткової винагороди, зокрема для співробітників Служби судової охорони, був фіксованим та становив 30000 гривень щомісячно. Проте у період з 19.07.2022 (день набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 793) по день прийняття судом рішення, розмір цієї додаткової винагороди для співробітників Служби судової охорони міг становити до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а порядок і умови її виплати має визначатися керівником відповідного органу.

При цьому суд враховує законодавчо встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України, і у період до 19.07.2022 редакція п. 1 Постанови № 168 передбачала фіксовану суму 30000 грн, а тому саме такою редакцією у спірний період з 24.02.2022 по 18.07.2022 відповідач повинен був керуватися для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди.

Наведені висновки підтверджені висновками Великої палати Верховного Суду.

Так, у п. 67 постанови Великої палати Верховного Суду від 21.09.2023 року у зразковій справі № 260/3564/22 зазначено, що «… зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця».

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 24.02.2022 року по 30.03.2023 року позивач проходила службу в Територіальному управління Служби судової охорони у Одеській області.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 позивач мала право на отримання додаткової щомісячної винагороди встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року за фактично відпрацьований час у фіксованій сумі 30000 грн, а з 19.07.2022 року по 21.01.2023 року у сумі до 30000 грн пропорційно в розрахунку на місяць.

Суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню до 21 січня 2023 року, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» внесені зміни до пункту 1 та у першому реченні абзацу першого: слова військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,, співробітникам Служби судової охорони, виключено. Ці зміни набрали чинності з 21 січня 2023 року.

Отже з 22 січня 2023 року на співробітників Служби судової охорони не розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.

При цьому, посилання відповідача на відсутність у затвердженому на 2022 та 2023 роки кошторисі відповідних бюджетних призначень, як підставу для не виплати грошової винагороди, суд відхиляє, оскільки пунктом 3 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, Міністерство фінансів зобов`язано опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 21.09.2023 року у зразковій справі № 260/3564/22.

Також, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Територіальним управлінням Служби судової охорони було видано накази «про виплату співробітникам територіального управління Служби судової охорони у Одеській області додаткової винагороди на період дії воєнного стану», а саме в таких розмірах:

- №255 від 24.11.2022 року (за лютий 2022 року) про нарахування 3928,58 грн;

- №256 від 24.11.2022 року (за березень 2022 року) про нарахування 27 419,35 грн;

- №257 від 24.11.2022 року (за квітень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №258 від 24.11.2022 року (за травень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №259 від 24.11.2022 року (за червень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №260 від 24.11.2022 року (за липень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №261 від 24.11.2022 року (за серпень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №262 від 24.11.2022 року (за вересень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №263 від 24.11.2022 року (за жовтень 2023 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №300 від 23.12.2022 року (за листопад 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №17 від 25.01.2023 року (за грудень 2022 року) про нарахування 30 000,00 грн;

- №45 від 24.02.2023 року (за січень 2023 року) про нарахування 6451,61 грн.

Тобто відповідачем доведено відсутності протиправної бездіяльності у нарахуванні вказаних виплат.

Проте, доказів здійснення виплат таких нарахувань до суду не надано та позивач у позовній заяві стверджує, що не отримувала виплат передбачених ПКМУ №168.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги - Визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо ненарахування і невиплати з 24.02.2022 року позивачу додаткової винагороди, передбаченої ПКМУ №168, є частково обґрунтованими та доведеними, а тому належать задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача у виплаті позивачу додаткової винагороди передбаченої ПКМУ №168 з 24.02.2022 року по 21.01.2023 року.

В частині визнання протиправною бездіяльності, що виразилося у не нарахуванні додаткової винагороди за спірний період не належать задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідачем було здійснено нарахування позивачу додаткової винагороди за спірний період.

Також враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача у виплати вказаної додаткової винагороди, суд доходить висновку, що позовні вимоги - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену ПКМУ №168 підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача виплатити нараховану позивачу додаткову винагороду, передбачену ПКМУ №168.

Суд враховує, що відповідачем вживались заходи щодо збільшення видатків бюджету для забезпечення реалізації вимог Постанови № 168, проте, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування та отримання додаткової щомісячної винагороди, що є предметом спору у цій справі, оскільки держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та належать частковому задоволенню у визначений вище судом спосіб.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно вимог позивача щодо зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи те, що зазначена норма не є імперативною та позивачем не надано доказів того, що рішення не буде виконане відповідачем добровільно, суд вважає, що клопотання не належить задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Софіївська, 19) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони в Одеській області (, місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Софіївська, 19) у виплаті ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) нарахованої додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 21.01.2023 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони в Одеській області (, місцезнаходження: 65082, м. Одеса, вул. Софіївська, 19) виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) нараховану додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 21.01.2023 року.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко