Справа № 826/13410/16
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року № 826/13410/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Аерофлот - російські авіалінії" до Державної авіаційної служби України про визнання протиправної та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Аерофлот російські авіалінії» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної авіаційної служби України про визнання нечинною та скасування постанови від 28.07.2016 № 6981.

На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що під час складення протоколу № 6981 від 25.07.2016 не перевірявся факт виконання рейсу № 1637, отже при винесенні постанови не встановлені та не перевірені всі елементи правопорушення, а саме вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.08.2016 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.10.2016 зупинено провадження в адміністративній справі №826/13410/16 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №826/10462/14.

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

22.02.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №826/13410/16, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Василенко Г.Ю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №826/13410/16, поновлено провадження в адміністративній справі №826/13410/16 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечував та пояснив, що Державною авіаційною службою України, за поданням Украероцентра, згідно з ст. 30 Повітряного кодексу України та пунктом 101 розділу VII Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 401 (далі Постанова № 401), чинною на момент здійснення рейсу Публічного акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії», встановлено заборону на використання повітряного простору над півостровом Крим в межах відповідних координат.

Відповідно до підпункту в) пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 «Службы аэронавигационной информации» (далі Додаток 15) та Dос 8126 ИКАО «Руководство по службам аэронавигационной информации» (далі Doc 8126), які є обов`язковими, як для України так і для російської федерації, згідно статтями 37 та 38 вищезазначеної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункту 3.2.1.2. Прав обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України 01.07.2004 № 564, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2004 за № 913/9512 (далі Правила № 564), інформація щодо встановлення заборонених зон публікується шляхом видання повідомлень NOTAM, які є елементом об`єднаного пакету аеронавігаційної інформації (розділ 1.1 глави 1 Додатку 15).

Так, до управління забезпечення аеронавігаційного обслуговування польотів Державіаслужби та до Міжнародної служби NOTAM (NOF) від Украероцентру, який є головним оперативним підрозділом об`єднаної цивільно-військової системи органа повітряного руху України (постанова Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 № 1281), мережею авіаційного фіксованого електрозв`язку (AFTN) надійшов запит на перевидання NOTAM А0520/14 та Ц0568/14 щодо закриття повітряного простору над півостровом Крим який був погоджений уповноваженими особами Державіаслужби, що стало підставою для опублікування NOTAM A1391/14 та А1946/14 та в наступному NOTAM A2461/14. Отже, вищевказана заборона була продовжена 22.12.2014 перевиданням NOTAM A2461/14.

Вимоги до змісту, правил видачі та опублікування NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 та містяться у Додатку 15 та Dос 8126.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 глави 2 Правил № 564, аеронавігаційна інформація затверджується Державіаслужбою України та публікується СА (Служба аеронавігаційної інформації, яка входить до складу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України пункт 1,4 глави 1 Правил №564).

Відповідно до розділу 4-1 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 збірник аеронавігаційної інформації (АІР) це «выпущенная или санкционированная государством публикация, которая содержит долгосрочную аэронавигационную информацию, имеющую важное значение для аэронавигации».

Дана норма кореспондується з пунктами 1.10. та 3.1. Правил № 564, чинними на момент вчинення правопорушення. AIP призначений для задоволення в міжнародному масштабі потреб в обміні довгостроковою аеронавігаційною інформацією, необхідною для забезпечення потреб аеронавігації. АIP є основним джерелом постійної інформації та інформації про тимчасові зміни, що носять довготерміновий характер.

Відповідно до підпункту 20 пункту 10 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 № 520 (далі Положення № 520), Голова Державіаслужби в межах та у спосіб, визначені законом та авіаційними правилами України встановлює заборону, скасування, тимчасове припинення або зміну виконання будь-яких видів польотів і авіаційної діяльності у разі виявлення загрози безпеці польотів або їх невідповідності встановленим стандартам і авіаційним правилам України.

Пунктом 101 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою № 401 встановлено, що заборона використання повітряного простору на постійній основі встановлюється Державіаслужбою за поданням відповідних державних органів, підприємств, установ та організацій і оприлюднюється в документах з аеронавігаційної інформації.

На виконання вищевказаних норм Державіаслужбою було прийнято наказ від 15.12.2014 № 780 «Про затвердження та введення в дію змін до AIP Ukraine», пунктом 21 включено опис забороненої зони UKP-35 Crimea з 00.00 годин UTC 05.03.2015.

Пунктом 3.2.2.11 Правил № 564 передбачено, що інформація про введення в дію небезпечних і заборонених зон, зон обмеження польотів, а також про діяльність, що потребує встановлення в повітряному просторі тимчасових заборон та обмежень, відмінних від обмежень при пошуково-рятувальних заходах, надається користувачами завчасно, як правило, за 10 робочих днів до початку діяльності, до Українського центру планування використання повітряного простору та регулювання повітряного руху (Украероцентр).

Державіаслужбою дотримано норми Правил № 564 та завчасно видано наказ яким встановлено заборонену зону UKP35 Crimea.

Відповідно до пункту 2.1.22. Правил № 564 під час встановлення зон (заборонених. небезпечних, обмеження польотів, навчально-тренувальних, тимчасово відокремлених. тимчасово зарезервованих та інших) кожній зоні надається позначення і про ці зони публікуються відповідні дані. Надане позначення використовується для позначення зони в усіх наступних повідомленнях, що стосуються цієї зони. Позначення складається з такої групи літер і цифр:

1. Літерного позначення зони за допомогою індексу (покажчика) місцезнаходження, що належить Україні «UK».

2. Літери «Р» для забороненої зони, або літери "R" для зони обмеження польотів, або літери «R» - для небезпечної зони, або літери «Т» - для навчально-тренувальної зони, або літер «ТА» - для тимчасово відокремленої зони, або літер «TRA» - для тимчасово зарезервованої зони, або літер «СВА» - для тимчасово відокремленої зони над державним кордоном; номер зони, що не повинен дублюватися в межах України.

Згідно з розділом 1.1 «Определения» Глави 1 Додатку 15 «Запретная зона воздушное пространство установленных размеров над территорией или территориальными водами государства, в пределах которого полеты воздушных судов запрещены». Таке ж положення міститься в Главі 1 «Определения» Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 «Правила полетов» (далі Додаток 2).

Разом з цим, відповідно до пункту 2.1.1 розділу 2.1 Глави 2 Додатка 2 «Правила полетов распространяются на воздушные суда, имеющие национальные регистрационные та Договаривающегося государства, независимо от их местонахождения, при условии, что эти правила не противоречат правилам, опубликованным государством, осуществляющим юрисдикцию над пролетаемой территорией».

Також, згідно з пунктом 2 розділу 1 Постанови № 401, заборонена зона частина повітряного простору, в межах якої забороняються польоти повітряних суден. Отже, на період з 09 год. 00 хв. 28.03.2014 по сьогодні над півостровом Крим встановлена заборонена зона про що свідчить викладена в наказі від 15.12.2014 № 780 інформація. Публічне акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» та льотний екіпаж ПС, які виконували рейси в березні 2016 року знали про дію та встановлення забороненої зони UK-P35.

Також, відповідно до частини першої статті 31 Повітряного кодексу України, контроль за дотриманням порядку використання повітряного простору України під час планування. координації та використання повітряного простору України, обслуговування та управління повітряним рухом у районах польотної інформації, диспетчерських районах та зонах і на маршрутах обслуговування повітряного руху здійснюється органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху.

Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 № 1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (Украероцентр).

Відповідно до пункту 121 розділу Х Постанови № 401 інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державіаслужби.

Так, на підставі вищезазначених правових норм Украероцентр, виявивши факти польотів ПС, які виконували рейси під трилітерним індексом AFL без заявки, без дозволу, без зв`язку з органом ОПР, в забороненій зоні, направив до Центральної диспетчерської служби Державіаслужби первинні повідомлення про порушення порядку використання повітряного простору України мережею авіаційного фіксованого електрозв`язку (AFTN).

Відповідно до підпункту 3.6.1.1. пункту 3.6.1. Правил № 736 мережа авіаційного фіксованого електрозв`язку (AFTN) забезпечує взаємодію органів ОПР щодо обміну повідомленнями з планування, організації та виконання польотів, а також іншими службовими повідомленнями; передавання (приймання) авіаційної метеорологічної інформації; взаємодію служб перевезення пасажирів та вантажів; взаємодію адміністрації ЦА.

При розгляді справи про правопорушення у галузі цивільної авіації Державіаслужбою були враховані усі обставини, що мали значення для прийняття оскарєуваної Постанови.

Державний інспектор Державіаслужби діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені пунктом 8 частини першої статті 16 Повітряного кодексу України, розділом ІІ Порядку накладення і стягнення штрафів за порушення вимог законодавства на повітряному транспорті, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури від 26.12.2011 № 637, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 19.01.2012 за № 73/20386 (далі Порядок № 637), Положенням про державного інспектора з авіаційного нагляду у Державній авіаційній службі України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 09.02.2010 № 68, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 26.04.2010 за № 107/17602 (далі Положення № 68).

Відповідно до п. 2.3 Порядку № 637 повноваження державних інспекторів підтверджуються посвідченням державного інспектора з авіаційного нагляду у Державідслужбі України. Пунктом 1.3 Положення № 68, встановлено, що спеціальне завдання на проведення перевірки це наказ Державіаслужби на проведення перевірки. Державний інспектор на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки має право безперешкодно перевіряти виконання польотів з метою нагляду за забезпеченням безпеки авіації та додержанням авіаційних правил і складати відповідні протоколи (п.6.1 та п. 67 Положення № 68).

Відповідно до п. 5.1. Положення № 68 державний інспектор діє відповідно до посадової інструкції та повинен виконувати свої обов`язки об`єктивно і неупереджено, керуючись нормативними актами.

Так, державним інспектором Державіаслужби на підставі посадової інструкції державного інспектора з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією управління виконання польотів Департаменту льотної експлуатації Державної авіаційної служби України, посвідчення державного інспектора з авіаційного нагляду за льотною експлуатації та спеціального завдання наказу Державіаслужби від 31.03.2016 № 221 «Про проведення перевірки фактів порушення порядку використання повітряного простору» здійснено перевірку інформації, викладеної первинних повідомленнях про порушення порядку використання повітряного простору України які надійшли від Украсроцентру та за результатами 25.07.2016 в присутності представників Публічного акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» складено протокол № 6981 про правопорушення у галузі цивільної авіації.

При цьому порушення порядку використання повітряного простору України не с порушенням в сфері авіаційної безпеки. Зокрема, відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Повітряного кодексу України авіаційна безпека захист цивільної авіації від актів незаконного втручання, який забезпечується комплексом заходів із залученням людських і матеріальних ресурсів.

При складанні даного протоколу державним інспектором Державіаслужби були враховані усі обставини, що мали значення для прийняття рішення щодо його складання.

Державіаслужбою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені статтями 128 та 129 Повітряного кодексу України 28.07.2016 розглянуто справу про правопорушення в галузі цивільної авіації авіакомпанією Публічного акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» та відповідно до абзацу четвертого пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України за порушення правил та порядку використання повітряного простору України до авіакомпанії Публічного акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Також зазначили, що з 30.04.2014 рейси Публічного акціонерного товариства «Аерофлот - російські авіалінії» здійснювали польоти з порушенням порядку перетину державного кордону, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 424-р пункт пропуску через державний кордон та пункт контролю у аеропорту «Сімферополь» закриті.

Разом з цим, відповідно до частини третьої статті 29 Повітряного кодексу України вибуття повітряного судна чи літального апарата з території України (прибуття на територію України) через інші аеропорти та поза місцем розташування органів доходів і зборів та органів охорони державного кордону України допускається у виняткових випадках з дозволу Кабінету Міністрів України або в разі вимушеної посадки повітряного судна (літального апарата).

Крім того, Сертифікат аеродрому «Сімферополь» № АП 11-01 з додатком до нього від 15.08.2013 та Інструкція з виконання польотів в районі аеродрому «Сімферополь» припинено з 09 години 08.07.2014. Отже, при виконанні рейсу Публічне акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» усвідомлювало, що порушує своїми діями норми законодавства України та норми міжнародного права, тому Державіаслужбою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені статтями 128 та 129 Повітряного кодексу України розглянуто справу про правопорушення в галузі цивільної авіації авіакомпанією Публічне акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» та відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 127 Повітряного кодексу України за порушення правил та порядку використання повітряного простору України винесено спірну постанову, якою авіакомпанію «Аерофлот» притягнуто до відповідальності та застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі восьми тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Окрім того, правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 у аналогічній справі № 826/10898/14 за позовом Публічне акціонерне товариство «Аерофлот - російські авіалінії» до Державіаслужби про скасування постанов про накладення правопорушення у галузі цивільної відповідальності, штрафу.

Верховним Судом при розгляді справи № 826/10898/14 встановлено, що "процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки. При цьому, судовою колегією враховано, що навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття акту суб`єктом владних повноважень, зазначене не може бути підставою для скасування останнього у випадку встановлення правопорушення, факт вчинення якого підтверджено у ході розгляду справи". Отже, Верховним Судом підтверджено факт порушення Позивачем норм міжнародного права та законодавства України під час виконання польотів в забороненій зоні, над півостровом Крим.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Державним інспектором Державної авіаційної служби України проведено перевірку та 25.07.2016 складено протокол про правопорушення у галузі цивільної авіації №6981, яким встановлено порушення ПАТ Аерофлот - російські авіалінії статті 30 Повітряного кодексу України та пунктів 94 та 118 (підпункти 1, 4, 6) Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №401.

Головою Державної авіаційної служби України 28.07.2016 прийнято постанову № 6981 про накладення штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації, де за результатами розгляду матеріалів справи щодо порушення ПАТ Аерофлот - російські авіалінії порядку використання повітряного простору України установлено виконання рейсу AFL1637 о 08 годині 51 хвилині 09.03.2016 без відповідного дозволу та заявки на використання повітряного простору України. Відповідно, накладено на позивача штраф у сумі 136 000,00 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює Повітряний кодекс України від 19.05.2011 №3393-VІ (далі - ПК України, у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до частини 2 статті 4 ПК України державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 16 ПК України державні інспектори та особи, уповноважені на проведення перевірок, на підставі службового посвідчення та спеціального завдання на проведення перевірки відповідно до частини шостої цієї статті мають право складати протоколи та розглядати справи про адміністративні правопорушення і застосовувати фінансові санкції.

Приписи пункту 26 частини першої статті 1 ПК України визначають, що використання повітряного простору України - провадження діяльності, пов`язаної з польотами повітряних суден, з переміщенням (перебуванням) матеріальних об`єктів у повітряному просторі України, а також з вибуховими роботами, пусками ракет, усіма видами стрільб, у тому числі з метою здійснення впливу на гідрометеорологічні процеси в атмосфері, що становлять загрозу безпеці польотів повітряних суден та інших літальних апаратів.

Згідно зі статтею 23 ПК України організація використання повітряного простору України це комплекс заходів, який вживається для забезпечення безпечного, економічного та регулярного повітряного руху, а також будь-якої іншої діяльності, пов`язаної з використанням повітряного простору України. Положення про використання повітряного простору України затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порушенням порядку використання повітряного простору України вважаються дії або бездіяльність юридичних чи фізичних осіб, що призвели до порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів, які регулюють порядок використання повітряного простору України.

Частиною першою статті 29 ПК України передбачено, що використання повітряного простору України здійснюється на підставі дозволів, що надаються органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України.

Відповідно до статті 30 ПК України використання повітряного простору України або його окремої частини може бути частково або повністю обмежено уповноваженим органом з питань цивільної авіації та органами об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху відповідно до порядку, визначеного Положенням про використання повітряного простору України

Згідно з частиною 1 статті 33 ПК України обслуговування повітряного руху в районах польотної інформації, диспетчерських районах, диспетчерських зонах, на маршрутах обслуговування повітряного руху, у тому числі в повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху міжнародними договорами України покладена на Україну (крім зон та аеродромів, де обслуговування повітряного руху здійснюється відповідними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування), організується та здійснюється в порядку, встановленому Положенням про використання повітряного простору України

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 №401 затверджено Положення про використання повітряного простору України, яка визначає порядок подання заявок, видачі дозволів та визначення умов використання повітряного простору (далі Положення № 401, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 56 - 58 Положення №401 користувачі повітряного простору, заінтересовані у провадженні діяльності, зазначеної у пункті 3 цього Положення, повинні подати відповідну заявку на використання повітряного простору.

Подання заявок та видача дозволів на використання повітряного простору або анулювання заявок може здійснюватися за допомогою телеграфу, телефону, поштового зв`язку, телефаксу тощо. Користувачі повітряного простору зобов`язані мати прямий зв`язок (телеграф, телефон, телефакс або інші види зв`язку) з органами ОПР та відповідними органами управління Повітряних Сил Збройних Сил.

При цьому, форма розкладів та заявок на польоти цивільних повітряних суден, а також терміни їх подання визначаються Правилами надання експлуатантам дозволів на виліт з аеропортів України та приліт до аеропортів України під час виконання міжнародних, внутрішніх та транзитних польотів, що затверджуються Мінінфраструктури та Міноборони.

Відповідно до пункту 60 Положення №401 розклад регулярних внутрішніх та міжнародних польотів цивільних повітряних суден експлуатантів України та іноземних експлуатантів затверджується Державіаслужбою і надсилається до Украероруху (Украероцентру) та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил не пізніше ніж за 20 діб до введення його в дію.

Згідно пункту 61 Положення №401 органи управління Повітряних Сил Збройних Сил, Украероцентр здійснюють контроль за виконанням регулярних внутрішніх та міжнародних польотів, а також транзитних регулярних польотів та наданням органами ОПР послуг з обслуговування повітряного руху. З цією метою користувачі повітряного простору подають Украероцентру перелік повторюваних планів польотів не пізніше ніж за 14 діб до початку польоту, а зміни до цього переліку - за 7 діб до введення їх у дію. Украероцентр доводить перелік повторюваних планів польотів до РДЦ та органів управління Повітряних Сил Збройних Сил.

Приписами пунктів 74, 75 Положення №401 поряд з іншим закріплено, що дозвіл на виконання внутрішніх та міжнародних регулярних польотів з посадкою (вильотом) в Україні (з України) видається Державіаслужбою.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 2 розділу І Положення №401 дозволом на використання повітряного простору є офіційне повідомлення про надання користувачеві повітряного простору дозволу для провадження діяльності у порядку, що визначається відповідним підрозділом органу об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України.

Згідно п.93 вказаного Положення №401 зазначено, що в окремих частинах повітряного простору встановлюються заборона або обмеження на його використання, які публікуються в документах з аеронавігаційної інформації та/або включаються до плану використання повітряного простору. Форма та зміст плану використання повітряного простору визначаються інструкцією з управління використанням повітряного простору.

Заборона використання повітряного простору на постійній основі встановлюється Державіаслужбою за поданням відповідних державних органів, підприємств, установ та організацій і оприлюднюється в документах з аеронавігаційної інформації. Тимчасова заборона використання окремих частин повітряного простору встановлюється в інтересах користувачів, які подали відповідні заявки, з урахуванням пріоритетів, установлених цим Положенням, та принципів гнучкого використання повітряного простору відповідно до Європейської концепції гнучкого використання повітряного простору. Інформація про тимчасову заборону використання повітряного простору доводиться Украероцентром та службою аеронавігаційної інформації до відома всіх користувачів повітряного простору (п.101, 102 Положення про використання повітряного простору України).

Відповідно до підпункту п) пункту 5.1.1.1 розділу 5.1 Глави 5 Додатку 15 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р. "Служби аэронавигационной информации" (далі - Додаток 15) та Doc.8126 ИКАО "Руководство по службам аэронавигационной информации" (далі - Doc. 8126), які є обов`язковими як для України та і для Російської Федерації згідно зі статтями 37 та 38 вищезазначеної Конвенції, та згідно з абзацом 15 підпункту 3.2.1.2. Правил обслуговування аеронавігаційною інформацією, затверджених наказом Міністерства транспорту України 01.07.2004 №564, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2004 за №913/9512 (далі - Правила №564), інформація щодо встановлення заборонених зон публікується шляхом видання повідомлень NOTAM, які є елементом об`єднаного пакету аеронавігаційної інформації (розділ 1.1 глави 1 Додатку 15).

Так, до управління забезпечення аеронавігаційного обслуговування польотів та до Міжнародної служби NOTAM (NOF) від Украероцентру, який є головним оперативним підрозділом об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України (постанова Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 №1281), мережею авіаційного фіксованого електрозв`язку (AFTN) надійшов запит про встановлення забороненої зони над територією півострова Крим, який затверджений уповноваженими особами Державіаслужби, що стало підставою для опублікування NOTAM А1391/14, який перевиданий NOTAM А1946/14 та в наступному NOTAM А2461/14, який встановлений на постійній основі та діє по даний час.

Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України" від 19.07.1999 №1281 головним оперативним підрозділом системи є Український центр планування використання повітряного простору України та регулювання повітряного руху (далі - Украероцентр).

Загальний порядок польотів та маневрування повітряних суден у класифікованому повітряному просторі України та повітряному просторі над відкритим морем, де відповідальність за обслуговування повітряного руху (далі - ОПР) міжнародними договорами покладена на Україну, з метою забезпечення безпеки польотів цивільних повітряних суден і екологічної безпеки встановлюють Правила польотів цивільних повітряних суден у повітряному просторі України, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28.10.2011 №478 (далі - Правила).

Відповідно до пункту 8.1 глави 8 Правил дозвіл повинен бути отриманий до початку виконання контрольованого польоту або частини польоту, яка виконується як контрольований політ. Такий дозвіл запитується шляхом подання плану польоту до органу диспетчерського обслуговування повітряного руху.

Аналогічні положення закріплені пунктами 3.3.1.1, 3.3.1.2, 3.3.2, 3.6.1.1 Додатку 2 до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 року "Правила польотів".

Як вбачається з матеріалів справи, у ній відсутні докази надання у даному випадку перед початком здійснення польоту вищезгаданим рейсом заявки, отримання дозволу. Між тим, з матеріалів справи вбачається здійснення польоту без зв`язку з органом ОПР, в забороненій зоні, відомості про що містились у первинному повідомленні Украероцентру.

При цьому, факт виконання рейсу позивачем не заперечується.

Разом з тим, згідно пункту 106 розділу VII Положення №401 контроль за дотриманням рішень про встановлення заборон та обмежень використання повітряного простору покладається на відповідні органи, які їх встановили.

Згідно пункту 118 Положення №401 визначено, що до порушень порядку використання повітряного простору, що підлягають розслідуванню, належать, зокрема, виконання повітряним судном польоту через зону обмеження польотів, небезпечну зону та зону, що належить до тимчасово зарезервованого повітряного простору, без відповідного дозволу під час її використання.

Відповідно до пункту 126 Положення №401 у разі допущення порушення порядку використання повітряного простору іноземним повітряним судном дані засобів об`єктивного контролю органів ОПР передаються Украероцентром Державіаслужбі. Державіаслужба передає протягом 3 діб інформацію про зазначене порушення органам авіаційної влади держави реєстрації (власника, експлуатанта) повітряного судна.

Порядок затвердження Державіаслужбою аеронавігаційної інформації регулюється Порядком подання, розгляду, затвердження та публікації аеронавігаційної інформації, затвердженим наказом Державіаслужби від 29.07.2011 №142 (далі - Порядок №142).

Розділом 3 Порядку №142 регламентується порядок обробки запитів та видання NOTAM.

Так, запит на видання NOTAM (далі - запит) подається відповідно до вимог, визначених у підпункті 3.2.2 Правил №564, на адресу органу міжнародного NOTAM та департаменту аеронавігації та зовнішніх зв`язків.

Запит на видання NOTAM щодо планової інформації необхідно погодити з Державіаслужбою України (підпункт 3.2.2.2. Правил №564).

Після отримання запиту департаментом аеронавігації та зовнішніх зв`язків аналізується зміст отриманого запиту з метою визначення категорії наданої інформації (пункт 3.4. Порядку №142).

Згідно з додатком 5 Порядку №142 запит на встановлення заборонених зон має бути погоджений департаментом аеронавігації та зовнішніх зв`язків Державіаслужби України (пункт 3.6. Порядку №142).

Погодження здійснюється у якомога найкоротший термін (не пізніше 1 години після отримання запиту) (пункт 3.7. Порядку №142).

У разі відсутності заперечень з боку відповідних департаментів/управлінь Державіаслужби України протягом 1 години після отримання запиту орган міжнародних NOTAM (NOF) видає NOTAM згідно із запитом. При цьому департамент аеронавігації та зовнішніх зв`язків інформує NOF за допомогою телефону про відсутність заперечень (пункт 3.8. Порядку №142).

Під час погодження начальник відповідного департаменту/управління Державіаслужби України (чи особа, яка його заміщує) візує текст запиту, що є дозволом для публікації (3.10. Порядку №142).

Такий порядок розгляду, затвердження та опублікування аеронавігаційної інформації відповідає додаткам до Конвенції.

Вимоги до змісту, правил видачі та опублікування NOTAM уніфіковані для всіх країн, що приєднались до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р. та містяться у Додатку 15 тa Doc.8126.

Починаючи з 09 год. 00 хв. 27.06.2014 над півостровом Крим встановлена заборонена зона про що свідчить опублікована в NOTAM A2461/14 інформація.

Оскільки, Європейський Аеронавігаційний план встановлює, що аеронавігаційне обслуговування в межах всього Сімферопольського РПІ, включаючи відкрите море над акваторією Чорного моря здійснює Україна, та враховуючи відповідні NOTAM, суд вбачає доведення до відома позивача в офіційному порядку обставин закриття аеропорту Сімферополь. Вказане в силу положень Конвенції про міжнародну цивільну авіацію 1944 р. зумовлює відсутність підстав у позивача для користування аеропортом Сімферополь, навіть і за наявності повідомлень посадових осіб аеропорту про готовність прийняти відповідний рейс.

Так, судом з протоколу про правопорушення у галузі цивільної авіації №6981 від 25.07.2016, встановлено порушення яке полягає в тому, що повітряне судно виконуючи рейс AFL 1637, порушило правила та порядок використання повітряного простору України, здійснивши політ через заборонену зону повітряного простору України.

Отже, оскільки рейс AFL 1637, за наслідком виконання якого складено протокол авіації №6981 від 25.07.2016 та винесено оскаржувану постанову, мав місце в забороненій для польотів зоні над півостровом Крим, визначеної NOTAM A2461/14, та під час його дії, позивачем допущено порушення норм Положення про використання повітряного простору України, а отже і положень Повітряного кодексу.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини 1 статті 127 ПК України за правопорушення в галузі цивільної авіації, у разі порушення правил та порядку використання повітряного простору України, до юридичних осіб - суб`єктів авіаційної діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу від п`яти до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Штраф до позивача застосовано в межах визначеної санкції статті. Штраф може бути накладено на юридичну особу-суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

За такого правового врегулювання та обставин справи суд приходить до висновку про правомірність постанови щодо накладення на Позивача штрафу за правопорушення у галузі цивільної авіації.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16 червня 2020 року у справі №826/3864/15, від 26 червня 2018 року у справі №826/11572/14, від 24 жовтня 2018 року у справі №826/11783/14, від 31 січня 2019 року у справі №826/11750/14, від 15 травня 2019 року у справі №826/10919/14, від 01 липня 2019 року у справі №826/10903/14.

Щодо строків накладення Державіаслужбою штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.129 ПК України, підставою для розгляду справи про правопорушення в галузі цивільної авіації, які зазначені в статті 127 цього Кодексу, є протокол.

Статтею 128 ПК України встановлено, що справи про правопорушення у галузі цивільної авіації розглядаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, за результатами розгляду приймається постанова. Від імені уповноваженого органу з питань цивільної авіації розглядати справи про правопорушення і накладати стягнення мають право керівник уповноваженого органу з питань цивільної авіації та його заступники, державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації. Державні інспектори та уповноважені на проведення перевірок посадові особи уповноваженого органу з питань цивільної авіації мають право накладати стягнення у розмірі до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Штраф може бути накладено на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення. У разі вчинення юридичними особами - суб`єктами авіаційної діяльності двох або більше правопорушень штрафи накладаються за кожне вчинене правопорушення окремо.

Аналогічні строки накладення на юридичну особу - суб`єкта авіаційної діяльності штрафу передбачено і в п.3.5 Порядку №637.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що у наведених нормах фактично містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що штраф не може бути накладено після спливу трьох років з дня вчинення відповідного порушення юридичною особою - суб`єктом авіаційної діяльності, зокрема, порушення порядку використання повітряного простору.

Другий обмежувальний строк, встановлений у таких нормах, полягає у тому, що штраф не може накладено пізніше шести місяців з дня виявлення уповноваженим органом з питань цивільної авіації відповідного порушення.

Таким чином, другий обмежувальний строк при накладенні штрафу за порушення норм, зокрема, порядку використання повітряного простору полягає у тому, що його не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення.

Аналіз приписів наведеної норми дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення юридичною особою - суб`єктом авіаційної діяльності порушення відповідних норм уповноважений орган з питань цивільної авіації, приймаючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, встановлених ч.3 ст.128 ПК України та п.3.5 Порядку №637. Закінчення будь-якого зі встановлених зазначеними нормами строків застосування штрафу виключає застосування таких санкцій.

Отже, проаналізувавши положення норми ПК України та Порядку №637 суд дійшов висновку, що лише дотримання порядку та строків накладення штрафів за правопорушення в галузі цивільної авіації може бути належною підставою для винесення уповноваженим органом з питань цивільної авіації рішення про накладення штрафу. У протилежному випадку, невиконання вимог ч.3 ст.128 ПК України та п.3.5 Порядку №637 призводить до протиправності рішення про накладення штрафу та, як наслідок його скасування.

Водночас, згідно з п.121 Положення №401, інформація про факти порушення порядку використання повітряного простору невідкладно доводиться до відома Державіаслужби, Украероцентру, командного центру Повітряних Сил Збройних Сил, штабу Антитерористичного центру при СБУ та відповідних органів ОПР.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова прийнята у межах строку, визначеного ч.3 ст.128 ПК України та п.3.5 Порядку №637.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова прийнята Державною авіаційною службою України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.