Справа № 440/1259/23
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 р.Справа № 440/1259/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Сич С.С., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 19.06.23 по справі № 440/1259/23

за позовом ОСОБА_1

до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" , Міністерства внутрішніх справ України

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо відмови у встановленні статусу ветерана органів внутрішніх справ та видачі посвідчення та нагрудного знака ветерана органів внутрішніх справ згідно Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист";

- зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" скасувати рішення щодо відмови позивачу у встановленні статусу ветерана органів внутрішніх справ та з подальшою видачею посвідчення ветерана органів внутрішніх справ та нагрудного знаку ветерана органів внутрішніх справ.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій відповідача, які полягали у відмові у встановленні позивачу статусу ветерана органів внутрішніх справ та видачі посвідчення та нагрудного знака ветерана органів внутрішніх справ згідно Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від19.06.2023 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення та нагрудного знаку "Ветеран органів внутрішніх справ", оформлену листом від 02.02.2023 №4303/49-2023.

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2022 про виготовлення посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" та видачу нагрудного знаку, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

За змістом листа Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 26.12.2022 №33/37-2405 вислуга років позивача складає у календарному обчисленні 16 років 09 місяців 08 днів, що позивачем не заперечується.

За результатами розслідування нещасного випадку, який стався 18.01.2007 о 23:50 з заступником начальника-начальником сектору роботи з персоналом Ізмаїльського МВ ГУ МВС України в Одеській області капітаном міліції ОСОБА_1 , комісією складено акт від 12.02.2007 форми Н-5*, у якому зазначено, що комісія припускає, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю.

Відповідно до акта про нещасний випадок ОСОБА_1 , форми Н-1* вих. №55/9-256 від 12.02.2007, ушкодження капітана поліції ОСОБА_1 , заступника начальника-начальника сектору роботи з персоналом Ізмаїльського міськвідділу у вигляді закрито-черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, що отримані 18.01.2007, вирішено вважати такими, що трапилися при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю.

У свідоцтві про хворобу №402-С від 18.12.2007, виданому медичною (військово-лікарською) комісією УМВС України в Полтавській області, встановлений діагноз і постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): ЗАХВОРЮВАННЯ, так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ. ТРАВМА: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку (18.01.2007), пізній відновний період з розсіяними органічними знаками, лікворно-гіпертензивним і помірним стійким цефальгічним синдромом та венозною дистензією; ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 7-66 ТЕ №0254630 ОСОБА_1 повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 15.01.2009 безтерміново - травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Позивач звернувся до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України через Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" із заявою від 23.12.2022 (вх. №99 від 23.12.2022) про виготовлення посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справі" та видачу нагрудного знаку.

Листом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 26.12.2022 №33/37-2405 до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України направлено заяву позивача та пакет документів, перелік яких зазначено у листі.

Листом Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України вих. №4303/49-2023 від 02.02.2023 повідомлено Державну установу "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про розгляд Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України листа щодо видачі ОСОБА_1 посвідчення та нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" та про результати такого розгляду, зокрема повідомлено, що згідно з довідкою медико-соціальної експертної комісії від 15.01.2009 №0254630 серія 7-66 ТЕ причиною інвалідності є травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, що не дає права на прийняття рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення та нагрудного знаку "Ветеран органів внутрішніх справ".

У свою чергу, листом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 08.02.2023 №33/37-267 повідомлено ОСОБА_1 , що у наданій довідці до акту огляду медико-соціальною комісією від 15.01.2009 №0254630 серія 7-66 ТЕ зазначено, що причиною інвалідності є травма, пов`язана з виконанням службових обов`язків, що не дає права на прийняття рішення про видачу посвідчення та нагрудного знаку "Ветеран органів внутрішніх справ".

Вважаючи, що Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" протиправно відмовлено у встановленні статусу ветерана органів внутрішніх справ та видачі посвідчення та нагрудного знака ветерана органів внутрішніх справ згідно Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (у редакції, чинній на час звернення позивача з заявою від 23.12.2022) визначав статус ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції України, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їхніх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві.

Згідно з ч. 1 ст. 4-1 України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", дія цього Закону поширюється на громадян України, які віднесені до категорій ветеранів військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України відповідно до цього Закону та постійно проживають на території України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", ветеранами військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України: 1) які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД; 2) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; 3) особи з інвалідністю I та II групи, інвалідність яких настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції України, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, які мають вислугу військової служби і служби в органах внутрішніх справ, Національній поліції України, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 20 років і більше; 4) військові пенсіонери, нагороджені медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР; 5) які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" передбачено, що ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601 "Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" дію Порядку, затвердженого даною Постановою, поширено на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" згідно з Постановою від 01.06.2002 КМ N 742 ( 742-2002-п ).

Відповідно п. 1, 2 Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1601 (надалі - Порядок №1601), посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ( 203/98-ВР ).

Посвідчення "Ветеран військової служби" є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ( 203/98-ВР ), іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 3 Порядку №1601, підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у п. 1 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (203/98-ВР); наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, чи при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій - для осіб, зазначених у п. 2 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (203/98-ВР); наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку та довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, - для осіб, зазначених у п. 3 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (203/98-ВР); посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Збройних Сил СРСР" за законодавством колишнього Союзу РСР - для осіб, зазначених у п. 4 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (203/98-ВР); наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у п. 5 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" (203/98-ВР).

Отже, нормативно-правове регулювання визначає умовою набуття особою з інвалідністю статусу "Ветеран військової служби" причинний зв`язок між встановленням інвалідності та пораненням, контузією, каліцтвом або захворюванням, інших умов, зокрема, в результаті виконання службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

У свідоцтві про хворобу №402-С від 18.12.2007, виданому медичною (військово-лікарською) комісією УМВС України в Полтавській області, вказано, що ТРАВМА, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 7-66 ТЕ №0254630 ОСОБА_1 повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 15.01.2009 безтерміново - ТРАВМА, пов`язана з виконанням службових обов`язків.

У Законі України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" законодавець не вживає такий термін як "травма", а в силу п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону ветеранами органів внутрішніх справ визнаються громадяни України, зокрема, особи з інвалідністю II групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, зокрема, при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Станом на дату огляду позивача комісією МСЕК 15.01.2009, як і станом на 18.12.2007, діяла Інструкція про встановлення груп інвалідності, затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07.04.2004 № 183 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 22.04.2004 за № 516/9115 (надалі - Інструкція №183), відповідно до п. 2.2. розділу 2 якої, підставою для встановлення другої групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженим дефектом, що призводять до значного обмеження життєдіяльності людини, при збереженій здатності до самообслуговування, та не викликають потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді чи допомозі.

Згідно з п. 2 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 83 (надалі - Положення №83), яке діяло до 18.12.2009, медико-соціальній експертизі підлягають особи, які втратили здоров`я внаслідок захворювання, травм та уроджених дефектів, що обмежує їх життєдіяльність, а також особи, які за чинним законодавством мають право на соціальну допомогу, компенсацію втраченого заробітку або звільнення від виконання відповідних обов`язків тощо.

Відповідно до п.п. 4, 5 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.1992 № 83 (надалі - Положення №83), яке діяло до 18.12.2009, залежно від ступеня втрати здоров`я інвалідність поділяється на три групи. Причинами інвалідності є: загальне захворювання, трудове каліцтво, професійне захворювання, інвалідність з дитинства; для військовослужбовців - поранення, контузія, каліцтво, одержані при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, чи захворювання, пов`язане з перебуванням на фронті, або каліцтво, одержане внаслідок нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, чи захворювання, не пов`язане з перебуванням на фронті, а в спеціально передбачених законодавством випадках - захворювання, одержане при виконанні обов`язків військової служби. Законодавством України можуть бути встановлені й інші причини інвалідності.

Органом, який здійснює медико-соціальну експертизу, є медико-соціальні експертні комісії (МСЕК), що організуються в самостійні центри, бюро при управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Згідно з п. 7 Положення №83, висновки медико-соціальних експертних комісій про умови й характер праці інвалідів є обов`язковими для підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності і видів їх діяльності.

Доводи відповідача про необхідність визначення причин настання інвалідності на підставі Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 є необґрунтованими, оскільки цей нормативно-правовий акт не діяв на час огляду позивача комісією МСЕК 15.01.2009 та видачі позивачу довідки МСЕК Серії 7-66 ТЕ №0254630, а набрав чинності лише 18.12.2009.

Відповідно до п. 4 Положення №83, причинами інвалідності для військовослужбовців є, зокрема, поранення, контузія, каліцтво, одержані при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, чи захворювання, пов`язане з перебуванням на фронті, або каліцтво, одержане внаслідок нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, чи захворювання, не пов`язане з перебуванням на фронті, а в спеціально передбачених законодавством випадках - захворювання, одержане при виконанні обов`язків військової служби. Законодавством України можуть бути встановлені й інші причини інвалідності.

У акті про нещасний випадок ОСОБА_1 форми Н-1* (вих. №55/9-256 від 12.02.2007) зазначено, що ушкодження капітана поліції ОСОБА_1 , заступника начальника-начальника сектору роботи з персоналом Ізмаїльського міськвідділу у вигляді закрито-черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, що отримані 18.01.2007, вирішено вважати такими, що трапилися при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю. Комісія визнала, що нещасний випадок з ОСОБА_1 трапився при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів враховує висновки Верхового Суду, викладені у постанові від 29.07.2022 у справі №440/2260/21, відповідно до яких для отримання статусу "Ветеран Національної поліції" з підстави, передбаченої п. 2 ст. 5 Закону №203/98-ВР, ключовим є встановлення особі І або ІІ групи інвалідності, й обставини отримання ушкодження здоров`я, зокрема, під час виконання особою обов`язків військової служби, при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку. Не зазначення у довідці МСЕК причини інвалідності з переліку: поранення, контузії, каліцтва, захворювання, а використання узагальнюючого терміну "травма", за умови встановлення ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є формальною перешкодою в отриманні статусу "Ветеран Національної поліції".

Отже, не зазначення у довідці МСЕК причин інвалідності з переліку: поранення, контузії, каліцтва, захворювання, а використання узагальнюючого терміну "травма", за умови встановлення ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, є формальною перешкодою в отриманні статусу "Ветеран Національної поліції", а довідка Сер. МСЕ Серії 7-66 ТЕ №0254630 у сукупністю з актом про нещасний випадок ОСОБА_1 , форми Н-1* (вих. №55/9-256 від 12.02.2007), у якому комісія визнала, що нещасний випадок з ОСОБА_1 трапився (18.01.2007) при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, у боротьбі зі злочинністю, свідчить про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб з інвалідністю ІІ групи, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, боротьбі із злочинністю.

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відмова Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення про видачу ОСОБА_1 посвідчення та нагрудного знаку "Ветеран органів внутрішніх справ", оформлена листом від 02.02.2023 №4303/49-2023, про яку позивачу повідомлено листом Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 08.02.2023 №33/37-267, вчинена з порушенням п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", а тому є протиправною.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст. 2 КАС України.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.12.2022 про виготовлення посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" та видачу нагрудного знаку, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 по справі №440/1259/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова