Справа № 140/31274/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/31274/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо відмови в оформленні та виплаті пенсії за вислугу років згідно з пунктом а статті 12, та зобов`язання зарахувати стаж стаж служби в пільгому обчислені та призначити пенсію за вислугу років згідно з пунктом а статті 12.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 в справі №1408352/22 за його позовом, що набрало законої сили було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України оформили та направили до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення мені пенсій за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України N2262-XII, що було виконано.

Позивач стверджує, що він хоч і не має календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугу років, проте у нього є наявний пільговий стаж, відповідно до приписів Постанови № 393, а саме - вислуга років у пільговому обчисленні 28 років 6 місяців 16 днів.

З врахуванням наведеного вважає дії відповідача протиправними та просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до приписів статті 263 КАС України.

16.11.2022 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою на даний час є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні не передбачено. Зважаючи на те, що позивач не має необхідної календарної вислуги років, підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-XII, відсутні, тому в позові просить відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.09.1994 року по 06.11.2015 року.

Рішенням Волинського окружного адиністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі N° 140/8352/22, яке залишене в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України та його структурного підрозділу - Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України були повністю задоволені та зобов`язано відповідачів зарахувати за вислугу років для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України N2262-XII, період часу з 13.08.2014 року по 08.09.2014 року, протягом якого я, ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, у строк проходження служби на пільгових умовах-один місяць участі в антитерористичній опералії за три місяці служби, а також оформити та направити до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України N2262-XII, що вбачається.

Також у вищевказаній постанові апеляційної інстанції зроблено висновок, що вислуга років ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 25 років, що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років.

На виконання вказаного рішення Волинського окружного адміністративного суду, Міністерство внутрішніх справ України оформило та направило до ГУ ПФУ у Волинській області необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 12 Закону України N2262-XII, що вбачається з дослідженого судом розрахунку вислуги років. За даним розрахунком календарна вислуга років, що дає право на призначення пенсії 21 рік 2 місяці 5 днів, а пільгова 28 років 6 місяців 16 днів.

Згідно витягу з наказу управління МВС України у Волинській області від 05.11.2015 №319 по ОСОБА_1 , на день звільнення календарна вислуга років 21 років 02 місяців 16 днів, у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 16 днів.

Однак ГУ ПФУ у Волинській області рішенням № 920 від 04.09.2023 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років з зазначенням: невиконуються умови статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а саме відсутня необхідна календарна вислуга років 22 роки і більше на дату звільнення 5 листопада 2015 року, так як на час звернення позивача з заявою для призначення пенсії 04.09.2023 року діє законодавство за яким зарахування строку служби, що підлягає зарахуванню на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція п. 3 порядку №393. Відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії, складеного на підставі особової справи ОСОБА_1 станом на 05.11.2015, календарна вислуга років складає 21 років 02 місяців 05 днів.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в органах внутрішніх справ є Закон України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту а статті 12 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього закону мають звільнені зі служби особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.

Частиною першою статті 2 цього Закону встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії, відповідно до цього Закону, призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до пункту а частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше .

Згідно із частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років для призначення пенсії зараховується служба в органах внутрішніх справ.

При призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України (далі КМУ) постановою від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Порядок № 393, Постанова № 393 відповідно).

Відповідно до підпункту а пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

У вказаній справі у позивача календарна вислуга років для призначення пенсії (наявна - 21 років 02 місяців 16 днів), проте в нього є відповідний пільговий стаж, який становить 28 років 06 місяців 16 днів.

Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення на пільгових умовах призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачено пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, від 10.07.2019 у справі № 1840/3347/18, від 22.08.2019 у справі №295/7220/16-а, від 30.09.2019 у справі №360/1432/19 та від 27.03.2020 у справі №569/727/17, від 23.06.2020 у справі №750/10827/16-а, від 20.01.2021 у справі №620/509/19 викладав висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Водночас, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: В цілях Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

В свою чергу , передбачені ст. 17-1 Закону № 2262-XІI пільгові умови призначення пенсії відповідно до Порядку №393 полягають у пільговому (кратному) зарахуванні вислугі років.

Розглядуваний спір стосується правильності застосування положень пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб

З матеріалів справи вбачається, що на момент звільнення позивача календарна вислуга складала 21 років 02 місяців 05 днів, у обчисленні пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 16 дні, з урахуванням норм Порядку №393. Позивач звільнений зі служби 05.11.2015.

Враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду щодо врахування до вислуги років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, як календарної, так і пільгової вислуги, суд зазначає, що маючи на час звільнення зі служби станом на 05.11.2015 календарну вислугу 21 років 02 місяців 05 днів та у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 16 дні, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту а ст.12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, оскільки пославшись в рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачу на те, що звільнений зі служби ОСОБА_1 повинен мати на момент звільнення 25 календарних років і більше, не врахував вимоги п. 1. ч. 1. ст. 12 Закону України №2262- ХІІ які передбачують можливість зарахування необхідної календарної вислуги років 22 роки і 6 місяців на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 затвердженого (Постановою КМУ від 17.07 1992 року), оскільки на момент звільнення позивача зі служби діяла її редакція, яка передбачала зарахування певних періодів служби до вислуги років саме для призначення пенсії, а лише в редакції Постанови № 119 про внесення змін (набрала чинності з 19.02.2022 року) стала передбачати що, на пільгових умовах зараховується певні періоди служби до вислуги років саме для визначення розміру пенсії, а не для її призначення.

Такої ж позиції дотримався і Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 13.06.2013 року в справі №140/8352/22 за позовом ОСОБА_1 до МВС про зобов`язання оформити і та направити документи по ньому для призначення пенсії за вислугу років, де даним судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що вислуга років ОСОБА_1 з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 25 років, що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Схожа позиція викладена і в постанові Восьмого апеляційного суду від 05.04.2023 року в справі 140/695/23, де позивач звільнившись зі служби 03.11. 2015 року мав 22 роки 4 місяці 10 днів вислуги років у пільговому обчислені для права на отримання пенсії за пунктом "а" статті 12 Закону №2262-XІI при необхідному мати 22 роки 6 місяців і більше, тому ГУ ПФУ, як констатував суд апеляційної інстанції, вірно було відмовлено у переведені його на пенсію за вислугу років по пункту "а" частини першої статті 12 Закону №2262-XІI.

Як слідує з позовної заяви, позивач просить визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови в оформленні та виплаті пенсії за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12, пунктом "а" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

Однак суд звертає увагу, що відмова органу Пенсійного фонду була оформлена рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 04.09.2023 №920, якому суд дав належну правову оцінку. У даному випадку, саме це є рішенням (тобто, є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України) про відмову в призначенні пенсії позивачу відповідно до пункту "а" статті 12, яке і слід визнати протиправним та скасувати, а позов в цій частині підлягає до задоволення.

Суд при вирішенні даного спору зазначає, що визнання протиправним та скасування рішення судом не потребує в подальшому визнання протиправними дій ГУ УПФ у Волинській області щодо відмови в призначенні такої пенсії. Тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Стосовно дати з якої повинна бути призначена пенсія позивачу, суд зазначає, що згідно з абзацом 1 статті 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно з статтею 48 Закону №2262-ХІІ днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Тобто пенсія підлягає призначенню з 04.09.2023, оскільки подання про призначення пенсії датоване 04.09.2023, що відповідачем не заперечується.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 04.09.2023 №920 та зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, з 04.09.2023 та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 04 вересня 2023 №920.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, з 04 вересня 2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя В.І. Смокович

26 грудня 2023 року