Справа № 420/28739/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій представник позивача просить суд:

визнати протиправними дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що не відповідають вимогам ст.ст.43.63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ щодо сплати з 01 січня 2023 року пенсії по інвалідності ОСОБА_1 із обмеженням її граничним розміром: 65114,46грн. та письмової відмови сплачувати пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми: 67262,12грн.;

зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області сплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01 січня 2023 року в розмірі фактично нарахованої суми: 67262,12грн. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), із послідуючим її перерахунком і виплатою у відповідності до діючого законодавства без обмеження підсумка пенсії граничним розміром в сумі: 65114,46грн. та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії на час ухвалення рішення судом із врахуванням раніше виплачених сум;

розглядати позов в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення і виклику учасників справи та задовольнити адміністративний позов повністю;

звільнити позивача від сплати судового збору і судових витрат, як ветерана війни-інваліда війни 2-ї групи, що прирівнюється за правовим статусом до особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни на підставі п.9,п.13,ч.1,ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 24.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України); витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером і має статус ветерана війни-інваліда 2-ї групи. Позивач з 24.08.2017 року перебуває на обліку в ГУПФ України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок війни. На підставі рішення суду у справі №420/14636/23 відповідача зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром. Також на підставі рішення суду від 26.05.2023 року у справі №420/5681/23 зобов`язано відповідача здійснити обчислення та виплату позивачу проіндексованої пенсії по інвалідності з 01.03.2023 року в розмірі фактично нарахованої суми: 66762,12 грн. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) без обмеження підсумку проіндексованої пенсії граничним розміром в сумі: 65144,46 грн., виплативши заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії із врахуванням раніше виплачених сум. З 01.01.2023 року пенсія ОСОБА_1 обчислюється в розмірі фактично нарахованої суми 67262,12грн., але сплачується із обмеженням її максимальним розміром 65114,46 грн. Також нарахована пенсія була обмежена максимальним розміром при перерахунку пенсії з 01.03.2023 року та 01.10.2023 року

Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду з позовом.

08.11.2023 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/14636/23, Головним управлінням було встановлено доплату відповідно до Постанови КМУ №713 від 14.07.2021. Оскільки на підставі рішення суду по справі №420/5681/23 проведено перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром,доплата пенсії за рішенням суду по справі №420/14636/23 відсутня. Згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначений Закон є чинним з 1 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався. під час розгляду справи Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 по справі 347/2083/16 дійшов висновку, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у ст. 2 Закону №3668, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення перерахунку. А отже, Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України.

Копії матеріалів пенсійної справи позивача суду не надані, незважаючи на отримання 25.10.2023 року ГУПФ України в Одеській області копії ухвали суду про відкриття провадження у справі в електронному кабінеті (а.с. 24).

Розглянувши наявні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 24.08.2017 року отримує пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII по інвалідності, 2гр., інвалід війни; основний розмір пенсії - 80% сум грошового забезпечення (а.с.11).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 року у справі №420/5681/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити обчислення та виплату ОСОБА_1 проіндексованої пенсії по інвалідності з 01 березня 2023 року в розмірі фактично нарахованої суми: 66762,12 грн. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) без обмеження підсумку проіндексованої пенсії граничним розміром в сумі: 65144,46 грн., виплативши заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №420/14636/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01.01.2023 ОСОБА_1 щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум. ГУПФ України в Одеській області здійснило перерахунки пенсії позивача 14.09.2023 року (підставою здійснення перерахунків зазначено рішення суду без зазначення його номеру):

з 01.01.2023 року пенсія визначена у сумі 67252,12грн., підсумок пенсії до виплати був обмежений максимальним розміром та становив 62114,46грн. (а.с.12);

- з 01.03.2023 року підсумок пенсії з надбавками склав 68762,12грн., до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії призначено 66762,12грн. (а.с.13).

- з 01.10.2023 року підсумок пенсії з надбавками склав 68762,12грн. , до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії призначено 66762,12грн.(а.с.14).

06.09.2023 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою через веб-портал Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с.16), на що отримав лист (відповідь) від 19.10.2023 року від ГУПФ України в Одеській області, в якій зазначено, що оскільки відповідачем на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/5681/23 позивачу проведено перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, доплата пенсії за рішенням суду по справі №420/14636/23 відсутня (а.с.15) .

Не погоджуючись із обмеженням пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.01.2023 року, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

01.01.1992 року введений в дію Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.21 цього Закону пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Підставою позову стало обмеження під час здійснення перерахунку пенсії максимальним розміром, на підставі, як зазначено у відзиві на позовну заяву, ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У такій редакції вказану частину ст. 43 Закону №2262-XII викладено відповідно до Закону № 3668-VI від 08.07.2011.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08.07.2011, який набрав чинності 01.10.2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати 10740 гривень.

У зв`язку з чим, на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Так, згідно ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

В мотивувальній частині вказаного рішення, а саме в п.2.3. Конституційний Суд України, зазначив, що з підстав, наведених у цьому Рішенні, підлягають визнанню такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення першого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262, згідно з якими "максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

При цьому, у відповідності до п.2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абз. 6 п. 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище Справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі №7-рп/2016 від 20.12.2016 року є втрата чинності із 20 грудня 2016 року положення ч.7 ст.43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Таким чином, з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність.

Що ж до приписів Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб слова і цифри у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року замінено словами і цифрами по 31.12.2017 року слід зазначити наступне.

Буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 року №1774-VIII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня норма ч.7 ст.43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

При цьому, слід зазначити, що у 2019-2021 роках будь-яких змін до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вносилось.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року, обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.

Норми ст.2 Закону України №3668-VI входять у колізію із Законом України №2262-ХІІ (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року).

Суд вважає, що в такому випадку з урахуванням правових висновків у наведених ним постановах Верховного Суду, положень ч.3 ст.7, ст.6 КАС України щодо застосування принципу верховенства права слід трактувати положення законодавства у найбільш сприятливий для особи спосіб у разі, якщо вони допускають неоднозначне або множинне тлумачення.

Однак, під час перерахунку, здійсненого 14.09.2023 року з 01.01.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача зі встановленням обмеження її максимальним розміром, що визнається відповідачем.

Конституційний Суд України неодноразово висновував стосовно того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Таким чином, дії відповідача щодо застосування обмеження перерахованої та виплачуваної позивачу пенсії максимальним розміром є протиправними, ними порушені права позивача та знівельовано збільшення розміру пенсії внаслідок її індексації.

Суд відхиляє посилання органу ПФУ щодо можливості обмеження пенсії максимальним розміром, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Враховуючи викладене, межі позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді виплати з 01 січня 2023 року пенсії по інвалідності ОСОБА_1 із обмеженням її граничним розміром: 65114,46грн. та письмової відмови сплачувати пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми: 67262,12грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01 січня 2023 року в розмірі фактично нарахованої суми: 67262,12грн. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), без обмеження підсумка пенсії граничним розміром в сумі: 65114,46грн. та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії із врахуванням раніше виплачених сум. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи відповідача суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню частково із відмовою у задоволенні позовних вимог про зобов`язання сплачувати ОСОБА_1 пенсію із послідуючим її перерахунком і виплатою у відповідності до діючого законодавства без обмеження підсумка пенсії граничним розміром, оскільки такі вимоги заявлені на майбутнє та на дату ухвалення рішення суд не може встановити порушення прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді виплати з 01 січня 2023 року пенсії по інвалідності ОСОБА_1 із обмеженням її граничним розміром: 65114,46грн. та письмової відмови сплачувати пенсію по інвалідності ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року в розмірі фактично нарахованої відповідачем суми: 67262,12грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію по інвалідності з 01 січня 2023 року в розмірі фактично нарахованої суми: 67262,12грн. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), без обмеження підсумка пенсії граничним розміром в сумі: 65114,46грн. та сплатити заборгованість, що виникла у зв`язку з перерахуванням пенсії із врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян