Справа № 400/662/23
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 р. Категорія 114000000 м. ОдесаСправа № 400/662/23 Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В., час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року по справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення 84 365, 57 грн., -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 84 365, 57 грн., мотивуючи його тим, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії внутрішніх справ, у сумі 84 365, 57 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку кошти не відшкодував, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 84 365, 57 грн на користь Національної академії внутрішніх справ.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити. Допустити поворот виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року, шляхом стягнення з Національної академії внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 в сумі 84 365, 57 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що відповідач жодних повідомлень про необхідність відшкодування витрат не отримував, чим позивач позбавив його права здійснити таке відшкодування з розстроченням платежу до року. Також, апелянт вказує, що його було звільнено наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19.12.2022 р. № 1936 о/с, а заява позивача надійшла до Миколаївського окружного адміністративного суду 01.02.2023 року, тобто з порушенням строків, передбачених ч.5 статті 122 КАСУ.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу т.в.о. ректора Академії від 23.07.2018 р. № 1119 о/с відповідача зараховано на перший курс денної форми навчання за державним замовленням (а. с. 40).

27.09.2018 року між Академією, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області та рядовим поліції ОСОБА_1 укладено контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі, відповідно до якого відповідач зобов`язалася після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена, і відпрацювати не менше трьох років, а також відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції (а. с. 41-42).

05.03.2022 року наказом ректора Академії № 251 відповідачу присуджено ступінь вищої освіти бакалавра, видано диплом та відраховано з числа курсантів у зв`язку із достроковим завершенням навчання (а. с. 39).

19.12.2022 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1936 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням (а. с. 38).

Згідно з довідками сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, за період з 13.08.2018 р. по 05.03.2022 р. становить 84365,57 грн, з яких: 14763,33 грн грошове забезпечення; 33421,16 грн продовольче забезпечення; 2121,45 грн медичне забезпечення; 8679,86 грн речове забезпечення; 25379,77 грн оплата комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (а.с. 44-68).

У рапорті про звільнення відповідач дав згоду на відрахування з грошового забезпечення вартості виданих предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився (а.с. 70).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, який навчався за державним замовленням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, звільнився зі служби в поліції до спливу трьох років після закінчення Академії, а відтак, в силу положень ст. 74 Закону № 580 та контракту від 27.09.2018 р. зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду не погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами частини п`ятої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12 квітня 2017 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку № 261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.

Положеннями пункту 3 Порядку № 261, зокрема, визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Пунктами 4, 5 Порядку № 261 передбачено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

З приписів пункту 8 Порядку № 261 слідує, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі звільненням відповідача з публічної служби та виникненням у нього, на підставі укладеного контракту, зобов`язання щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням в Національної академії внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2018 року між Академією, Головним управлінням Національної поліції в Одеській області та рядовим поліції ОСОБА_1 укладено контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі, відповідно до якого відповідач зобов`язалася після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена, і відпрацювати не менше трьох років, а також відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції (а. с. 41-42).

05.03.2022 року наказом ректора Академії № 251 відповідачу присуджено ступінь вищої освіти бакалавра, видано диплом та відраховано з числа курсантів у зв`язку із достроковим завершенням навчання (а. с. 39).

19.12.2022 року наказом начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1936 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням (а. с. 38).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо виникнення у Відповідача обов`язку відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Крім того, у рапорті про звільнення відповідач дав згоду на відрахування з грошового забезпечення вартості виданих предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився (а.с. 70), тобто ОСОБА_1 був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі дострокового звільнення.

Однак, за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.09.2021 у справі № 520/11540/19.

Тобто, відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19, від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19, від 28 травня 2021 року у справі №320/7233/19,від 06 квітня 2023 року у справі № 400/4280/20, від 23 березня 2023 року у справі №420/24331/21.

Отож, із цільового тлумачення наведених правових норм слідує, що у вимірі спірних правовідносин позивач був зобов`язаний здійснити розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у цьому ВНЗ, відобразити узагальнену суму відшкодування у відповідному наказі про звільнення, а також надати йому час на добровільне відшкодування таких витрат. І лише, у разі відмови відповідача здійснити таке відшкодування у добровільному порядку, з наступного дня після спливу визначеного позивачем строку добровільного відшкодування, останній може звернутися до суду.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові 06 квітня 2023 року у справі № 400/4280/20.

В матеріалах даної адміністративної справи відсутні будь-які докази щодо ознайомлення відповідача із розрахунком витрат, понесених за навчання у навчальному закладі та відмови відповідача у добровільному порядку відшкодувати такі витрати, які є предметом стягнення у цій справі.

Також складений Позивачем розрахунок, не містить ані номеру його складання, ані підпису відповідача, що мало б свідчити про його ознайомлення із розрахунком таких витрат.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено факту відмови у відшкодуванні відповідачем витрат належними та достовірними доказами, відповідно до положень статей 73-75 КАС України.

Відтак, беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у даній адміністративній справі доказів обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Щодо вимоги відповідача про поворот виконання судового рішення, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно ч. 4, 5 ст. 380 КАС України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Як встановлено судом, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 84365,57 грн на користь Національної академії внутрішніх справ.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року з ОСОБА_1 стягнуто 93 052, 13 грн.

Враховуючи, що за результатами нового розгляду даного спору, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, тому в порядку повороту виконання судового рішення з Національної академії внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 84 365, 57 грн.

Аналогічну правову позицію виклав Шостий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові у справі № 480/8200/20 від 21 вересня 2023 року.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано судом обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року по справі № 400/662/23, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог Національної академії внутрішніх справ, - відмовити.

Допустити поворот виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року, шляхом стягнення з Національної академії внутрішніх справ (площа Солом`янська, 1, м. Київ, 03035 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) коштів у сумі 84 365 грн. (вісімдесят чотири тисячі триста шістдесят п`ять) грн. 57 коп.

Стягнути за рахунок Національної академії внутрішніх справ (площа Солом`янська, 1, м. Київ, 03035 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький