Справа № 320/18339/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Київ № 320/18339/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції м. Києва, у якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції м. Києва від 10.04.2023 № 207 «Про застосування до працівників УПП у м. Києві ДПП дисциплінарного стягнення» у частині застосування до поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області ДПП, який тимчасово виконує обов`язки поліцейського взводу 1 роти 3 батальону 2 полку 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві ДПП, сержанта поліції ОСОБА_2 (0161869) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції у м. Києві від 06.05.2023 № 543 о/с «Про особовий склад» про звільнення сержанта поліції ОСОБА_1 (01611869) поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області;

поновити сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області з 07.05.2023;

рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допустити до негайного виконання;

стягнути з Департаменту патрульної поліції у м. Києві середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.05.2023 по час винесення рішення судом та допустити до негайного виконання рішення суду в цій частині.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуваний наказ в частині звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», є незаконним та має бути скасований, позаяк позивачем не було допущено дисциплінарного проступку, провадження у справі про вчинення позивачем адміністративного правопорушення рішенням суду закрито за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність події і складу адміністративного правопорушення).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне порушення серії ААД № 023283 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 02.03.2023 № 436 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин і умов, що призвели до складання зазначеного вище протоколу про адміністративне порушення у відношенні ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування встановлено, що 02.03.2023 сержант поліції ОСОБА_1 , який, як поліцейський, зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України, інших положень нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та присяги працівника поліції, допустив порушення службової дісципліни, що виразилось у керуванні транспортим засобом ТОYОТА, номерний знак НОМЕР_1 , під час дії комендантської години з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому, діяв упереджено та, зважаючи на свої приватні інтереси, намагався приховати факт керування автомобілем. Стосовно сержанта поліції ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наказом Департаменту патрульної поліції м. Києва від 10.04.2023 № 207 «Про застосування до працівників УПП у м. Києві ДПП дисциплінарного стягнення», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 41, 42 Закону України «Про запобігання корупції», п. 1, 2, 6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисціплінарного статуту, п. З разделу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверждених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, абз. 2 п. 8 Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено військовий стан, затвердженого Постановою Кабинету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області ДПП, який тимчасово виконує обов`язки поліцейського взводу 1 роти 3 батальон 2 полку 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві ДПП, сержанта поліції ОСОБА_2 (0161869) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вказаний наказ мотивований тим, що дії ОСОБА_2 є проявом негідної поведінки в позаслужбовий час, оскільки дескридитують звання поліцейського, негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції та несумісні з подальшим проходженням служби.

Наказом Департаменту патрульної поліції у м. Києві від 06.05.2023 № 543 о/с «Про особовий склад», відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», сержанта поліції ОСОБА_1 (01611869) поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області було звільнено зі служби в поліції.

Позивач вважає, що відповідач на підставі матеріалів службового розслідування безпідставно дійшов висновку про порушення позивачем службової дисципліни та вчинення вчинку, що підриває авторитет поліції, так як жодного доказу того, що позивач керував автомобілем в нетверезому стані не існує, що підтвердив своєю постановою від 29.03.2023 (справа 759/4556/23) Святошинський районний суд м. Києва, що і зумовило останнього на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію».

Відповідно до змісту ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарного статут).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк (частини 2 - 9 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до положень ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення, дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, згідно з розділом VI якого, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179, затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил, передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наведеного слідує, що під час вирішення питання про те, чи є порушення службової дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувало керування транспортим засобом ТОYОТА, номерний знак НОМЕР_1 , під час дії комендантської години з ознаками алкогольного сп`яніння, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже у справі, що розглядається, суд має встановити чи мало місце перебування позивача за кермом у стані алкогольного сп`яніння, що зумовить певні правові наслідки.

Суд встановив, що позивача звільнено із займаної посади за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» та у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, який передбачений Дисциплінарним статутом.

Тож, аналізуючи надані суду матеріали службового розслідування та докази по справі, суд висновує, що єдиним доказом, на підставі якого встановлено перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, є протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 023283, який був переданий на розгляд до суду, у свою чергу, інші факти та обставини не є фактичним підтвердженням відповідного стану позивача.

На переконання суду, підставою для накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення, є виключно встановлені фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Судом враховується практика Верховного Суду, в якій значиться, що відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції (Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі №816/1534/16; від 13.10.2020 у справі №805/3079/17-а, від 06.03.2019 у справі №816/1534/16, від 26.11.2020 у справі №580/1415/19, від 29.06.2021 у справі №826/7187/17, від 24.09.2020 у справі №420/602/19, від 28.11.2019 у справі №120/860/19-а, від 29.06.2021 у справі №826/7187/17).

У даному випадку, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2023 у справі № 759/4556/23 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення).

У вказаній постанові, що набрала законної сили, судом зазначено про те, що згідно протоколу про адмінстративне правопорушення серії ААД № 023283 від 02.03.2023, ОСОБА_1 02.03.2023 о 03 год. 50 хв., рухаючись по вул.Кільцева дорога, 54 у м.Києві, керував транспортним засобом "Toyota", державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, що зафіксовано на нагрудну камеру, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і пояснив, що 02.03.2023 о 05 год. 50 хв. він з друзями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повертався додому на автомобілі «Toyota», номерний знак НОМЕР_2 і вони зупинилися на автозаправці по вул. Кільцева дорога, 54 в м. Києві, оскільки була комендантська година яку вони вирішили перечекати.

За кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 , а він знаходився на задньому сидінні, оскільки перебував у нетверезому стані.

На заправці автомобіль у русі не був, двигун був вимкнутий і в цей час до них підійшли працівники поліції, які при цьому зазначили, що він управляє автомобілем у нетверезому стані та про необхідність пройти ним медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння на що він відмовився, оскільки це не було пов`язано з керуванням транспортним засобом, який йому не належить, автомобілем управляв його товариш.

Так, надані до суду матеріали, як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП містять протокол та відеозапис з бодікамери.

Однак, згідно дослідженого судом відеозапису з бодікамери 472996, 473629, 472201 та 470792 не встановлено, що ОСОБА_1 керував траснпортним засобом "Toyota", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння.

Крім того, допитаний судом свідок ОСОБА_3 показав суду, що він, керуючи транспортним засобом "Toyota", державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 приїхали на заправку, що розташована по АДРЕСА_1 , за кермом був він, оскільки він був у тверезому стані. Коли почалась комендантська година, то вони лишились на цій заправці і вирішили дочекатись її закінчення, коли до них підійшли працівники поліції, то запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан наркотичного сп"яніння, на що ОСОБА_1 сказав, що за кермом він не був і автомобілем не керував.

Анатолічні покази дав допитаний судом свідок ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене та положення ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння - не здобуто.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення.

Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та, у подальшому, звільнення позивача зі служби в поліції.

Наведене є підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції м. Києва від 10.04.2023 № 207 «Про застосування до працівників УПП у м. Києві ДПП дисциплінарного стягнення» у частині застосування до поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області ДПП, який тимчасово виконує обов`язки поліцейського взводу 1 роти 3 батальону 2 полку 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві ДПП, сержанта поліції ОСОБА_2 (0161869) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції у м. Києві від 06.05.2023 № 543 о/с «Про особовий склад» про звільнення сержанта поліції ОСОБА_1 (01611869) поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області.

З огляду на встановлення судом протиправності звільнення позивача з посади поліцейського, його право на працю підлягає відновленню.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За правилами п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Приписами п. п. 5, 8 Порядку № 100, передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Таким спеціальним нормативно-правовим актом, є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок № 260).

Таким чином, ураховуючи, що, на день звільнення позивача зі служби в поліції норми вказаного Порядку № 260, який є спеціальним нормативно-правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, є діючими, вони підлягають застосуванню для визначення розміру грошового забезпечення.

Так, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Отже, указаним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Тож, підлягає задоволенню, як похідна і позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак, без здійснення судом його розрахунку, оскільки відповідачем до не було додано довідку про розмір середньої заробітної плати.

Враховуючи, що учасниками процесу не було надано суду пояснень щодо підстав нарахування та обґрунтованого розрахунку, правильність якого повинна бути перевірена судом, суд з метою забезпечення ефективного способу захисту, стягує з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду спору а тому, підлягають задоволенню.

Відповідач не довів обґрунтованість висновків службового розслідування, та, як наслідок, законність оскаржуваних наказів.

Керуючись ст. 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м. Києва про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції м. Києва від 10.04.2023 № 207 «Про застосування до працівників УПП у м. Києві ДПП дисциплінарного стягнення» у частині застосування до поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області ДПП, який тимчасово виконує обов`язки поліцейського взводу 1 роти 3 батальону 2 полку 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві ДПП, сержанта поліції ОСОБА_2 (0161869) дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції у м. Києві від 06.05.2023 № 543 о/с «Про особовий склад» про звільнення сержанта поліції ОСОБА_1 (01611869) поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області.

Поновити сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області з 07.05.2023.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.05.2023 по 18.12.2023.

Допустити до негайного виконання рішення суду у частині поновлення сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу 1 роти 3 батальону УПП в Донецькій області та у частині стягнення з Департаменту патрульної поліції у м. Києві середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.05.2023 по 18.12.2023 в частині суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.