Справа № 761/7684/22
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/7684/22
Провадження № 2-а/761/244/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 023196 від 23.04.2022 р., а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 23.04.2022 р. о 09 год. 37 хв. позивач, керував транспортним засобом марки «Honda», модель «Accord», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Березняківській, 34 в м.Києві, будучи позбавленим права керування постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 03.12.2021 р. за ч.1 ст. 130 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1«а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.4 ст. 126 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України та посадовою особою відповідача не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності із законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 11.10.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано 17.11.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 23.04.2022 р. інспектор роти № 3 ОЛБ Управління патрульної поліції в м.Києві Смонекщев О.І. виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 23.04.2022 р. о 09 год. 37 хв. позивач, керував транспортним засобом марки «Honda», модель «Accord», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Березняківській, 34 в м.Києві, будучи позбавленим права керування постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 03.12.2021 р. за ч.1 ст. 130 КУпАП, чим порушив вимоги п.2.1«а» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вимоги пункту п. 2.1«а» ПДР України встановлюють, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що ПДР України не порушував, оскільки постанови суду, якою нібито його позбавлення права керування транспортними засобами не існує.

Так, приписами ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно ч.1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч.1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч.1 ст. 17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Приписами ч.3 ст.288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.4 ст. 126 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 р. у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі № 724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

З наданої позивачем постанови серії БАБ № 023196 від 23.04.2022 р. вбачається, що остання винесена інспектором роти № 3 ОЛБ Управління патрульної поліції в м.Києві старшим лейтенантом Смонекщевим О.І.

Водночас, суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, може бути Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, від імені якого виступає інспектор, уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Однак, клопотання про залучення Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, як суб`єкта владних повноважень, до участі у розгляді цієї адміністративної справи, позивачем не подавалось, клопотання позивача про заміну неналежного відповідача також подано не було.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - Головного управління Національної поліції в Київській області.

Належним відповідачем у даній справі є Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого інспектором винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

За приписами ч.3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, з наведеної норми слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за згодою позивача.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача, а тому вважає, що відсутні підстави для його задоволення. При цьому, доводи позивача не підлягають оцінці судом у цьому провадженні, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: