Справа № 520/9575/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 р. Справа № 520/9575/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2023, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, повний текст складено 18.07.23 у справі № 520/9575/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та спонукання до перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2023 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою (за підписом його представника) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 02.06.2021 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в грошовому атестаті №95 від 10.04.2023 та довідці до грошового атестату №95 від 10.04.2023 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 02.06.2021 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в грошовому атестаті №95 від 10.04.2023 та довідці до грошового атестату №95 від 10.04.2023 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідачем у даній справі було допущено протиправну бездіяльність, а саме не було проведено перерахунку та виплати йому з 02.06.2021 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в грошовому атестаті №95 від 10.04.2023 та довідці до грошового атестату №95 від 10.04.2023 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу непроведення з 02.06.2023 перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 02.06.2021 на підставі складеного Головним управлінням Національної поліції в Харківській області відносно ОСОБА_1 грошового атестату №95 та довідки до грошового атестату №95 від 10.04.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 02.06.2021 переахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії з 02.06.2021 на підставі складеного Головним управлінням Національної поліції в Харківській області відносно ОСОБА_1 грошового атестату №95 та довідки до грошового атестату №95 від 10.04.2023 з урахуванням раніше проведених платежів. Позов у решті вимог залишено без задоволення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 року та ухвалити постанову, якою у відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що з рішенням суду не погоджується в частині задоволених позовних вимог, вважає його необґрунтованим, незаконним, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку зі звільненням зі служби 01.06.2021 року позивачу призначена пенсія за вислугу років з 02.06.2021 року на умовах Закону №2262-ХІІ в розмірі 70% грошового забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в грошовому атестаті №124 від 04.06.2020 року та довідці до грошового атестату №124 від 04.06.2020 року про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення. Перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.06.2021 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в грошовому атестаті №95 від 10.04.2023 року та довідці до грошового атестату №95 від 10.04.2023 року, не здійснювався, оскільки виплата середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не відноситься до складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія відповідно до вимог пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року. Вказує, що перелік видів грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів звільнених військовослужбовців є вичерпним. При призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області додержані вимоги ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року. Крім того, зазначає про порушення строку звернення до суду, вказуючи, що частина позовних вимог знаходиться за межами передбаченого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду. Посилається у зв`язку з цим на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що протягом 14.08.1995-18.02.2020 позивач проходив безперервну службу в органах внутрішніх справ (міліції) та у лавах Національної поліції України.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.02.2020 №104 до позивача було застосоване дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.02.2020 №37 о/с від 18.02.2020 позивач був звільнений із служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області у формі протоколу від 03.06.2020 позивачу була призначена пенсія (10 593,35грн.) у розмірі 70 % грошового забезпечення - 13 963 35грн.

Вказане рішення було вчинено за складеним Головним управлінням Національної поліції в Харківській області грошовим атестатом №59 та довідкою від 10.03.2020.

У межах справи №520/3682/2020 позивач оскаржив накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.02.2020 №104 та від 18.02.2020 №37 о/с від 18.02.2020.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 року у справі №520/3682/2020 накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.02.2020 №104 та від 18.02.2020 №37о/с від 18.02.2020 були скасовані; поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області; стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.02.2020 по 20.05.2021 у розмірі 248.698,32 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.06.2021 року №270 о/с позивача було поновлено на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 19.02.2020 року, з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.02.2020 по 20.05.2021 у розмірі 248 698,32 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.06.2021 року № 270 о/с заявника було звільнено зі служби в поліції з 01.06.2021 року на підставі свідоцтва про хворобу від 10.03.2020 №147, видане медичною (військово-лікарською) комісією ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.08.2021 року у справі №520/11785/21 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення його на посаді з 20.05.2021 по 31.05.2021 в розмірі 6 479,76 грн.; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення його на посаді з 20.05.2021 по 31.05.2021 в розмірі 6 479,76 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі протоколу від 02.06.2021 з 02.06.2021 розмір пенсії заявника було обчислено у сумі - 7658,94 грн. як 70% грошового забезпечення - 9 677 77 грн. (основний розмір пенсії - 6.774,44 грн.) + 884,50 грн. доплати на непрацездатну дитину віком до 15 років.

Зазначене рішення було прийнято за складеним Головним управлінням Національної поліції в Харківській області грошовим атестатом №124 та довідкою від 04.06.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №520/1731/22 було зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області виготовити та направити до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області оновлений грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.12.2019 року по 31.05.2021 року, виданих ОСОБА_1 , з обов`язковим включенням до них суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 19.02.2020 року по 20.05.2021 року (включно), для здійснення з 02.06.2021 перерахунку основного розміру пенсії, урахуванням висновків суду.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №520/1731/22 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області було складено грошовий атестат №95 та довідку від 10.04.2023.

Вказані вище документи були отримані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, проте жодного рішення за наслідками їх розгляду не було прийнято.

Позивач, вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з непроведення перерахунку та виплати йому з 02.06.2021 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеного в грошовому атестаті №95 від 10.04.2023 та довідці до грошового атестату №95 від 10.04.2023 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення протиправною, звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу, з якого були сплачені внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування підлягає включенню до розрахункової бази обчислення пенсії у якості аналога грошового забезпечення, а відтак відповідачем було допущено протиправну бездіяльність щодо непроведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 02.06.2021 на підставі складеного Головним управлінням Національної поліції в Харківській області відносно ОСОБА_1 грошового атестату №95 та довідки до грошового атестату №95 від 10.04.2023.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст.308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі по тексту - Закон №2262-XII, у відповідній редакції) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі, зокрема, в органах внутрішніх справ, Національній поліції.

Відповідно до статті 2 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (у відповідній редакції) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Як встановлено з матеріалів даної справи, відповідно до витягу із наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 01.06.2021 №270 о/с на підставі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2021 у справі №520/3682/2020, поновлено на посаді в поліції з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 19.02.2020 по 20.05.2021 у розмірі 248698, грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.22).

Колегія суддів зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №520/1731/22 (залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2023 року), яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невключення до грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.12.2019 по 31.05.2021, виданих ОСОБА_1 , суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 19.02.2020 по 20.05.2021 (включно). Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області виготовити та направити до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області оновлений грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.12.2019 року по 31.05.2021, виданих ОСОБА_1 , з обов`язковим включенням до них суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 19.02.2020 по 20.05.2021 (включно), для здійснення з 02.06.2021 перерахунку основного розміру пенсії, урахуванням висновків суду.

На виконання вказаного рішення суду, Головне управління Національної поліції в Харківській області виготовило та направило до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області грошовий атестат №95 від 10.04.2023 року та довідку до грошового атестату №95 від 10.04.2023 року, який було отримано вказаним пенсійним органом, що підтверджується матеріалами даної справи.

Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з нездійсненням відповідачем перерахунку пенсії позивача з 02.06.2021 року з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, зазначеному в грошовому атестаті №95 від 10.04.2023 року та довідці до грошового атестату №95 від 10.04.2023 року, оскільки, як на думку Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області, виплата середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не відноситься до складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія відповідно до вимог пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Разом з тим, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладену в постанові від 20.11.2019 року у справі №200/1085/19-а вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення. Тобто, весь час вимушеного прогулу зараховується до трудового стажу і за весь цей час на користь працівника стягується грошове забезпечення.

Колегія суддів звертає увагу, що з матеріалів справи встановлено, що середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 був виплачений позивачу роботодавцем (Головним управлінням Національної поліції в Харківській області) з проведенням необхідних відрахувань (єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) з такої заробітної плати (грошового забезпечення), а тому він підлягає врахуванню при вирішенні питання щодо перерахунку пенсії позивача.

Наведене вище також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.07.2020 у справі №171/49/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу, з якого був сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування підлягає включенню до розрахункової бази обчислення пенсії.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідачем у справі було допущено протиправну бездіяльність щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 02.06.2021 на підставі складеного Головним управлінням Національної поліції в Харківській області щодо ОСОБА_1 грошового атестату №95 та довідки до грошового атестату №95 від 10.04.2023.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що виплата середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не відноситься до складових грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія відповідно до вимог п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року, з посиланням на те, що перелік видів грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів, звільнених військовослужбовців є вичерпним, а тому при призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області додержані вимоги ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року, то колегія суддів відхиляє такі доводи, як необґрунтовані, оскільки не узгоджуються із наведеними вище висновками суду, зокрема, з правовими позиціями Верховного Суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оспорюваному рішенні суду, а відтак не знаходить підстав для задоволення вимог скарги відповідача.

Надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги про порушення строку звернення до суду, вказуючи, що частина позовних вимог знаходиться за межами передбаченого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, з посиланням у зв`язку з цим на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, колегія суддів зазначає наступне.

Так, приписами ч.ч.1,2 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.

Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.09.2020 по справі №635/7878/16-а строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з неправильним нарахуванням або не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Крім того, колегія суддів враховує, що листом від 25.04.2023 року на запит представника позивача щодо пенсійного забезпечення ОСОБА_1 відповідачем було повідомлено про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з 02.06.2021 на підставі грошового атестату №95 та довідки до грошового атестату про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 10.04.2023 №95.

Відтак, з урахуванням вже наведеного вище, а також дати звернення позивача до суду першої інстанції з позовною заявою, останнім не було пропущено строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.122 КАС України.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, оскільки обставини у даній справі є відмінними від тих, що склалися у справі, на яку посилається скаржник, в якій спірні правовідносини були врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу».

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність своєї бездіяльності, що є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 у справі №520/9575/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський