Справа № 320/26906/23
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року справа №320/26906/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в м. Києві у переведенні позивачки з пенсії за віком на пенсію згідно ЗУ «Про державну службу»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок пенсії позивачці шляхом переведення з 25.05.2023р. на пенсію державного службовця згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідці, виданої ГУ ПФУ в м. Києві від 20.02.2023р. №2600-0602-8/29600 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на час звернення до пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію відповідно до закону України «Про державну службу» позивачка досягла пенсійного віку, та має необхідний страховий стаж роботи та стаж державної служби, тому вважає, що набула право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу». Звертає увагу суду на те, що до заяви про переведення на інший вид пенсії додано довідку ГУ ПФУ в м. Києві від 20.02.2023р. №2600-0602-8/29600 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, у відповідності до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим ПКМУ від 14.09.2016р. №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб». Втім, на думку позивачки, відповідачем безпідставно відмовлено у переведенні її з пенсії за віком на пенсію державного службовця згідно ст. 37 наведеного Закону.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відтак, суд, з урахуванням приписів ст. 162 КАС України, здійснюватиме розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та одержує пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-4.

У період з 06.02.1996р. по 15.02.2023р. працювала державним службовцем в органах ПФУ, що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

З 16.08.2014р. позивачці призначено пенсію за віком, що підтверджується протоколом призначення пенсії №8861 від 04.09.2014р.

Відповідно до заяви позивачки, вона з 05.09.2017р. отримувала пенсію державного службовця, втім через зміни в законодавстві, з 01.03.2019р. позивачку автоматично переведено на пенсію за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-4.

15.02.2023р. позивачка звільнилась з посади головного спеціаліста відділу обслуговування громадян №2 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в м. Києві у зв`язку з виходом на пенсію згідно п. 7 ч. 1 ст. 83 ЗУ «Про державну службу».

20.02.2023р. Головним управлінням ПФУ в м. Києві видано на ім`я позивачки довідку від 20.02.2023р. №2600-0602-8/29600 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за 2018-2023р.р.

25.05.2023р. позивачка звернулась до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідці, виданої ГУ ПФУ в м. Києві від 20.02.2023р. №2600-0602-8/29600.

Листом від 16.06.2023р. №20473-19651/Я-02/8-2600/23 позивачу фактично відмовлено у переведені на пенсію державного службовця, при цьому без вказання конкретної підстави.

Водночас, у листі зазначено про те, що переведення на пенсію за віком згідно ЗУ «Про державну службу» проводиться в розмірі, отримуваному до такого переведення, з 01 числа місця, наступного за місяцем, в якому надійшла відповідна заява. Станом на 01.03.2019р. розмір пенсії згідно ЗУ «Про державну службу» становив 2510,34 грн.

Разом з тим, суд враховує, що згідно матеріалів справи, в тому числі і пенсійної справи позивачки, стаж роботи останньої на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно ЗУ «Про державну службу», становить більше 20 років, що відповідачем в листі від 16.06.2023р. не заперечується.

Відтак, предметом спору у даному випадку є дії відповідача, які полягають у відмові врахувати відомості довідки ГУ ПФУ в м. Києві від 20.02.2023р. №2600-0602-8/29600 при переведенні позивачки на пенсію державного службовця.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Згідно з частиною третьою статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення державних службовців до 01.05.2016 було врегульоване Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723 ХІІ (далі Закон № 3723).

Натомість з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за № 889-VIII (далі Закон № 889-VІІІ). Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 90 та пунктами 10-12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII.

Згідно з частиною першою статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пунктів 10-12 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII:

10. Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

11. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

12. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як встановлено судом, на момент звернення із заявою від 25.05.2023р. про переведення на пенсію державного службовця позивачка досягла пенсійного віку, мала необхідний страховий стаж та відповідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що відповідачем не заперечується. Отже, позивач набула право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 на підставі пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015.

Водночас, як вбачається зі змісту листа ГУ ПФУ в м. Києві від 16.06.2023р. №20473-19651/Я-02/8-2600/23, відповідачем не враховано при розгляді заяви позивачки про переведення на інший вид пенсії довідку від 20.02.2023р. №2600-06902-8/29600 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

З огляду на зміст частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, пенсія згідно Закону України "Про державну службу" призначається у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, для визначення розміру пенсії згідно Закону України "Про державну службу" необхідно встановити розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, від якого, в свою чергу, визначається розмір пенсії, що становить 60 відсотків від розміру такої заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622).

Так, пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з пунктом 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб визначено форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Так, відповідно до пунктів 2, 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу", пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, та пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, правління Пенсійного фонду України постановою від 17.01.2017 № 1-3 затвердило форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу".

Судом встановлено, що 20.02.2023р. ГУ ПФУ в м. Києві видано довідку за №2600-06902-8/29600 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу на роботах на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Довідка відповідає формі довідки, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017р. №1-3.

Факт долучення вказаної довідки до заяви позивачки від 25.05.2023р. про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" не заперечується відповідачем.

Суд звертає увагу на те, що всі відображені в довідці види оплати праці, - є складовими частинами заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому така довідка має бути врахована при розрахунку розміру пенсії позивача як державного службовця.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закону № 1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

В спірному випадку пенсійний орган при призначенні пенсії згідно ЗУ «Про державну службу» повинен враховувати і подану заяву, і додані до неї документи.

Оскільки на момент такого звернення позивачка мала більше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців, та станом на момент звільнення працювала на посадах державної служби, вона мала право відповідно до Порядку № 622 на призначення пенсії з заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Так, зазначена довідка ГУ ПФУ в м. Києві була надана відповідачу, однак під час вирішення питання про переведення позивача з пенсії за віком на пенсію державного службовця, не враховано розмір заробітної плати, зазначений в довідці ГУ ПФУ в м. Києві від 20.02.2023р. №2600-06902-8/29600.

В даному випадку пенсійний орган трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України.

Вказані обставини свідчать про протиправну бездіяльність відповідачів щодо неврахування довідки ГУ ПФУ у Київській області від 20.02.2023р. №2600-06902-8/29600 при переведенні позивачки з пенсії за віком згідно з Законом № 1058-ІV на пенсію за віком згідно з Законом № 3723-XII та протиправність рішення, оформленого листом від 16.06.2023р. №20473-19651/Я-02/8-2600/23.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту позивачка буде визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м. Києві, які полягають у відмові позивачці у переведенні на пенсію згідно норм Закону №889-ХІІ.

Згідно з частиною 3, 5 статті 45 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з пунктом 31 Порядку № 622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Статтями 1, 2 Закону України від 24.03.1993 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Структура заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З системного аналізу зазначених норм убачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, має враховуватися при обчисленні розміру пенсії, оскільки як перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, а саме, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV.

Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачкою пред`явлено довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу робіт стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, видану ГУ ПФУ в м. Києві за №2600-06902-8/29600 від 20.02.2023р.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У відповідності до пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

За змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 по зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивача у таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ «Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.

Аналіз наведених норм та встановлених судом обставин свідчить на користь висновку про те, що ефективним способом захисту порушених прав стане зобов`язання відповідача за заявою від 25.05.2023р. здійснити переведення позивачки з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3733-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці ГУ ПФУ у Київській області від 20.02.2023р. №2600-06902-8/29600, у зв`язку із чим провести перерахунок і виплату пенсії з 25.05.2023р., з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про сукупність підстав для задоволення позовних вимог.

У силу вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві, яким вчинено протиправні дії.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16, індекс: 04053; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16, індекс: 04053; ) щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3733-ХІІ.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16, індекс: 04053; ) здійснити з 25.05.2023р. переведення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 20.02.2023р. за №2600-06902-8/29600, та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 16, індекс: 04053; ).

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.