Справа № 240/23139/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/23139/23

категорія 111030600

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Малинівське" до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство "Малинівське" звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року і розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року та зобов`язання вчинити дії щодо її реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено в позові, Приватним (приватно-орендним) сільськогосподарським підприємством "Малинівське" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Городок Агро" 29.11.2021 року був укладений договір продажу кукурудзи. На підтвердження такої господарської операції Позивачем були складені податкові накладні №133 від 29.11.2021 року та №8 від 28.01.2022 року. У зв`язку із відсутністю оплати за поставлений товар за домовленістю сторін було здійснення повернення товару.

На підтвердження такого повернення товару Позивачем у відповідності до вимог пп.192.1 Податкового кодексу України, як зазначено у позові, були подані до податкового органу розрахунок коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року і розрахунок коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Головним управлінням ДПС у Житомирській області, на думку Позивача, протиправно було зупинено реєстрацію таких розрахунків коригування до податкових накладних і в подальшому відмовлено в їх державній реєстрації. Такі рішення Відповідача, на думку Позивача, є протиправними, так як на підтвердження реальності вказаної господарської операції надані всі необхідні документи бухгалтерського та податкового обліку.

Ухвалою суду від 08.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, адміністративну справу було призначено до розгляду за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 01.09.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Житомирській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач-1, Головне управління ДПС у Житомирській області, направило до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечується і зазначається, що платнику правомірно було відмовлено в реєстрації спірних розрахунків коригування до податкових накладних, так як на вимогу (повідомлення) податкового органу не було надано жодних документів бухгалтерського обліку на підтвердження реальності господарських операцій.

Відповідач-2, Державна податкова служба України, Відповідач-2, направила до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечується з аналогічних підстав, які наведені у відзиві Відповідача-1.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Особливості визначення бази оподаткування в окремих випадках (порядок коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту) врегульовані правовими нормами ст.192 цього ж Кодексу.

Якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних (пп.192.1 ст.192 Кодексу).

Відповідно до вимог пп.192.1 ст.192 Податкового кодексу України Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначений правовими нормами Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 (надалі Порядок № 1246), що були чинні на день виникнення спірних відносин.

Судом встановлено, що 29.11.2021 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Городок Агро" був укладений договір продажу кукурудзи в кількості 459тон на загальну суму 3258863,28 грн. (а.с.15-16).

На підтвердження такої господарської операції Позивачем були складені податкові накладні №133 від 29.11.2021 року на поставку 320 т. кукурудзи на загальну суму 2271974,40 грн., в тому числі 279014,40 грн. ПДВ, та податкову накладну №8 від 28.01.2022 року на поставку 139т кукурудзи на загальну суму 986888,88 грн., в тому числі 121196,88 грн. ПДВ, які своєчасно були подані для державної реєстрації (а.с.19-20,23-24).

Як зазначено в позові, у зв`язку із відсутністю оплати за поставлений товар за домовленістю сторін було здійснено повернення товару.

В підтвердження повернення товару (кукурудзи) Позивачем були складені розрахунок коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 2271974,40 грн. і розрахунок коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 121196,88 грн. для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

За результатами розгляду розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року Відповідачем-1 в особі Комісії 21.04.2023 року було ухвалено рішення № 8675571/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року по причині ненадання платником первинних документів на підтвердження такої господарської операції (а.с.21).

Аналогічно за результатами розгляду розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року Відповідачем-1 в особі Комісії 21.04.2023 року було ухвалено рішення № 8675572/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року по причині ненадання платником первинних документів на підтвердження такої господарської операції (а.с.25).

Відповідно до висновків наведених у відзиві за своєю суттю оскаржувані рішення зумовлені виключно ненаданням платником всіх документів первинних документів щодо повернення партії товару (кукурудзи).

Такі доводи Відповідача-1 відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Як вже зазначалося судом, 29.11.2021 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Городок Агро" був укладений договір продажу кукурудзи в кількості 459тон на загальну суму 3258863,28грн. (а.с.15-16).

На підтвердження такої господарської операції Позивачем були складені податкові накладні №133 від 29.11.2021 року на поставку 320т кукурудзи на загальну суму 2271974,40 грн., в тому числі 279014,40 грн. ПДВ, та податкову накладну №8 від 28.01.2022 року на поставку 139т кукурудзи на загальну суму 986888,88грн., в тому числі 121196,88грн. ПДВ.

Як зазначено в позові, у зв`язку із відсутністю оплати за поставлений товар за домовленістю сторін було здійснено повернення товару.

На підтвердження господарської операції з повернення товару Позивачу до податкового органу було надано відповідні пояснення, до яких долучено копії накладної №1 від 22.03.2023 року на повернення 139т кукурудзи на загальну суму 986888,88 грн., в тому числі 121196,88 грн. ПДВ. і копію накладної №2 від 21.03.2023 року на повернення 320т кукурудзи на загальну суму 2271974,40 грн., в тому числі 279014,40грн. ПДВ.

Копія вказаних накладних Позивачем долучено до позову.

В ході дослідження судом вказаних накладних встановлено, що в них відсутні підписи уповноваженої особи Позивача на отримання відповідно 139т. та 320т кукурудзи (а.с.17-18).

Інших первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження передачі таких матеріальних цінностей і їх транспортування до Позивача до позову не долучено. Відповідно до пояснень Позивача, копії яких долучено до позову та досліджено судом, окрім накладних інші документи бухгалтерського обліку на підтвердження передач таких матеріальних цінностей, їх транспортування, на вимогу податкового органу не надавалися.

Одночасно суд враховує, що відповідно до вимог ст.24 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" від 4 липня 2002 року № 37-IV (надалі - Закон № 37-IV) зерно підлягає зберіганню у зернових складах.

Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах.

Регламент зберігання зерна та продуктів його переробки затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Відповідно до вимог ст.1 цього ж Закону № 37-IV зберігання зерна - комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна, а зерносховище - спеціально обладнане місце для зберігання зерна (приміщення, будівля тощо). Складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа (п.24 ст.1 Закону № 37-IV).

Як зазначено в ст.37 Закону № 37-IV, зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво, просте складське свідоцтво або складську квитанцію.

Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Після заповнення обов`язкових реквізитів простого або подвійного складського свідоцтва на зерно, реєстрації їх у реєстрі з присвоєнням порядкового номера заповнений бланк простого або подвійного складського свідоцтва на зерно передається особі, яка здала зерно на зберігання.

Зерновий склад зобов`язаний виписувати окремо складські документи на зерно для партій зерна, що належать різним товарним класам, відповідно до нормативно-правових актів.

Форма бланків складських документів на зерно, порядок їх випуску, передачі, продажу зерновим складам встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст.43 Закону № 37-IV, якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Істотні дані складської квитанції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено в досліджених судом накладних №1 від 22.03.2023 року та №2 від 21.03.2023 року повернення товару, ніби-то, мало місце на "Елеваторі КЛОВ", який відноситься до зернового складу (а.с.17-18).

Таким чином, в розумінні вимог Закону № 37-IV, на підтвердження перебування на складському зберіганні на складі вказаних партій кукурудзи та їх повернення (передачі) у Позивача повинні бути наявні складські документи на таке зерно, як певні товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і подальшого повернення його володільцеві такого документа.

Всупереч вказаним вимогам, Позивачем як отримувача партії кукурудзи, що перебувала на відповідному складському зберіганні, до податкового органу не було надано жодних складських документів на таке зерно, що знаходилося на зберіганні та було повернено Позивачу.

Відтак, в розумінні положень вимог пп.192.1 ст.192 Податкового кодексу України у Позивача не виникло жодних підстав, передбачених податковим законодавством, для складання розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 2271974,40 грн. і розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року про зменшення податкового зобов`язання та податкового кредиту на 121196,88 грн. і, відповідно, для їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Зазначене свідчить, що у податкового органу були відсутні підстави для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування поданих Позивачем вказаних розрахунків коригування.

Таким чином, оскаржувані рішення Відповідача-1 в особі Комісії від 21.04.2023 року №8675571/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року та рішення № 8675572/30853543 про відмову Приватному (приватно-орендному) сільськогосподарському підприємству "Малинівське" в реєстрації розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року узгоджується із вимогами податкового законодавства та ухвалені в межах повноважень суб`єкта владних повноважень, а тому є правомірними і скасуванню не підлягають.

Правомірність рішень Відповідача-1 про відмову Позивача в реєстрації розрахунків коригування №1 до податкової накладної №133 від 29.11.2021 року та розрахунку коригування №2 до податкової накладної №8 від 28.01.2022 року виключає обов`язок Державної податкової служби України в проведенні їх реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування.

Таким чином, позовні вимоги Позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського підприємства "Малинівське" до Головного управління ДПС у Житомирській області та Державної податкової служби України відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк