Справа № 440/12364/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/12364/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Рибальченко О.І.,

представника позивача Панченко О.О.,

представника відповідача Дудника В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці про визнання незаконними та скасування окремих пунктів наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці, у якій просить:

- визнати незаконним та скасувати пункт 1 та пункт 4 наказу Полтавської митниці №240-о від 03.08.2023 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на державній службі та на посаді завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції Полтавської митниці з 08.08.2023;

- стягнути з Полтавської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за вирахуванням податків та обов`язкових платежів починаючи з 08.08.2023 року по день поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив: відповідно до трудової книжки позивача з 08.02.2023 ОСОБА_1 призначений без конкурсного відбору на посаду завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції на умовах строкового трудового договору до призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцяти місяців з дня припинення та скасування воєнного стану; 07.08.2023 позивачу на підставі наказу Полтавської митниці № 240-0 від 03.08.2023 "Про звільнення ОСОБА_1 " було припинено державну службу та звільнено з займаної посади у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності або штату державних службовців, відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу"; позивача було звільнено із займаної посади не у зв`язку з призначенням на посаду завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції переможця конкурсу або до спливу дванадцяти місяців з дня припинення та скасування воєнного стану, а, як зазначено у наказі Полтавської митниці № 240-0 від 03.08.2023 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності або штату державних службовців, відповідно до пупкту4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу". Вважаючи пункт 1 та пункт 4 наказу Полтавської митниці №240-о від 03.08.2023 "Про звільнення ОСОБА_1 " незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом /а.с. 1- 7, том 1/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/12364/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 13.09.2023 /а.с. 49, том 1/.

У наданому відзиві представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Зазначив, що ОСОБА_1 , подавши заяву та ознайомившись з умовами призначення на посади державної служби в Полтавській митниці у період дії воєнного стану відповідно до частин п`ятої - дев`ятої статті 10 Закону України № 389, надав свою згоду на призначення на посаду завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції з урахуванням указаних вимог. У попередженні про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці, без скорочення чисельності, штату державних службовців від 03.07.2023 №7.23-12/262, підписаному особисто ОСОБА_1 04.07.2023, повідомлено про неможливість запропонувати та перевести його на інші посади державної служби. Водночас, у попередженні від 03.07.2023 обумовлено, що кандидатура ОСОБА_1 може бути розглянута суб`єктом призначення (керівником митниці) у разі заповнення інших вакантних посад державної служби на період дії воєнного стану.

За доводами відповідача, звільнення ОСОБА_1 відбулося на законних підставах, що підтверджується відповідністю дій Полтавської митниці правовим нормам, а саме: пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889, у зв`язку з скороченням чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців та з дотриманням установленого законом порядку, а саме: частини третьої статті 87 Закону № 889, у частині відсутності можливості запропонувати відповідні посади. Твердження позивача та його представника про непропонування ОСОБА_1 перейти на контракту форму трудового договору не відповідають дійсності /а.с.56- 63, том 1/.

Протокольною ухвалою суду від 13.09.2023 судове засідання відкладено на 04.10.2023 з огляду на задоволення клопотання представника відповідача /а.с. 145, том 1/.

18.09.2023 представником позивача подано клопотання про виклик свідка працівника відділу по роботі з персоналом Остапенко Ірину /а.с. 148, том 1/.

19.09.2023 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, зазначивши додаткові аргументи з приводу спірних правовідносин /а.с. 150-155, том 1/.

02.10.2023 представником відповідача подано клопотання про виклик свідка начальника Полтавської митниці ОСОБА_2 /а.с. 164-165, том 1/.

Протокольною ухвалою суду від 04.10.2023 оголошено перерву для надання додаткових доказів у справі на 25.10.2023, задоволено клопотання представників позивача та відповідача про виклик свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 при розгляді справи по суті /а.с. 168-169, том 1/.

23.10.2023 відповідачем подані заперечення щодо відповіді на відзив /а.с. 173- 180, том 1/.

Протокольною ухвалою суду від 25.10.2023 оголошено перерву у підготовчому засіданні для надання додаткових доказів у справі до 15.11.2023 /а.с. 199-200, том 1/.

Протокольною ухвалою від 15.11.2023 суд перейшов до розгляду процесуального питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, виклику свідків у письмовому провадженні з огляду на положення пункту 10 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України /а.с. 210, том 1/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської митниці про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду на 22.11.2023; викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_3 працівника відділу по роботі з персоналом Полтавської митниці, ОСОБА_2 начальника Полтавської митниці /а.с.215-216, том 1/.

У судовому засіданні, призначеному на 22.11.2023, допитано в якості свідка ОСОБА_2 . Протокольною ухвалою суду від 22.11.2023 відкладено розгляд справи у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою та необхідністю витребувати додаткові докази до 13.12.2023.

У судовому засіданні, призначеному на 13.12.2023, допитано в якості свідка ОСОБА_4 . Протокольною ухвалою суду від 13.12.2023 оголошено перерву для надання додаткових доказів у справі до 20.12.2023.

У судовому засідання 20.12.2023 представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Підпунктом 7.6 пункту 7 наказу Державної митної служби України від 25.05.2022 № 212 (далі Наказ №212) передбачено, що керівникам територіальних органів наказано забезпечити погодження призначення за результатами конкурсу, або призначення у порядку переведення з інших органів державної влади, або призначення у порядку, визначеному Законом України від 22.05.2022 №2259-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану", осіб на вакантні посади категорії "Б" та "В" - з Головою Держмитслужби (крім переведення посадових осіб з митниць Держмитслужби) /а.с. 81-86, том.2/

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог Наказу №212 перед призначенням ОСОБА_1 на посаду завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції Полтавською митницею 26.01.2023 направлений лист №7.23-1/12/4/366 до Державної митної служби щодо погодження його кандидатури.

Про погодження кандидатури ОСОБА_1 повідомлено листом Держмитслужби України від 31.01.2023 №08-1/12-02/7.23/638 /а.с. 88, том 2/.

З 08.02.2023 ОСОБА_1 згідно з наказом Полтавської митниці Державної митної служби України №28-о від 07.02.2023 призначений без конкурсного відбору на посаду завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції Полтавської митниці на умовах строкового трудового договору до призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу дванадцяти місяців з дня припинення та скасування воєнного стану /а.с.108, том 1/.

Ця посада відноситься до посади державної служби категорії "Б" за Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

Відповідно до доручення в.о. голови Державної митної служби України від 27.04.2023 №49-12/1-Д, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до підпунктів 1, 26 пункту 11 Положення №227, листа Міністерства фінансів України від 06.04.2023 №34050-07-61/9325, з метою оптимізації чисельності працівників митниць залежно від функціонування чи тимчасового закриття пунктів пропуску через державний кордон, пунктів контролю та зміною навантаження на внутрішні підрозділи митного оформлення у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України, з метою підвищення ефективності роботи митниць, збереження кадрового потенціалу та раціонального використання бюджетних коштів доручено, зокрема:

- територіальним органам Держмитслужби в установленому порядку забезпечити подання до Держмитслужби відповідних змін до організаційних структур та штатних розписів територіальних органів Держмитслужби;

- Департаменту бухгалтерського обліку, планово-фінансової та господарської роботи у взаємодії із територіальними органами Держмитслужби подати на розгляд в.о. Голови Держмитслужби штатні розписи територіальних органів Держмитслужби, враховуючи критерії: передбачити запровадження контрактної форми проходження державної служби для всіх посад державної служби у митницях; дотримуватися відсоткового співвідношення чисельності підрозділів митного оформлення до загальної чисельності митниці (65%), за винятком, якщо територіальним органом Держмитслужби надано обґрунтування щодо необхідності відхилення від такого відсоткового співвідношення на період дії воєнного стану в Україні; забезпечити оптимальну кількість працівників служб управління персоналом враховуючи надані НАДС зауваження листом від 16.03.2023 №1179/20.1-23; збільшити за рахунок вивільнених штатних одиниць чисельність інших структурних підрозділів митниць, в тому числі на підставі пропозицій, наданих згідно з пунктом 4 цього доручення /а.с.109-111, том 1/.

Згідно з наказом в.о. голови Державної митної служби України від 11.05.2023 №196 "Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 18.02.2021 №105" відповідно до частини п`ятої статті 570 Митного кодексу України, враховуючи пропозиції, викладені у доповідній записці Департаменту бухгалтерського обліку, планово-фінансової та господарської роботи від 14.04.2023 №22-03/429, згідно з пунктом 9 та підпунктами 2, 25, 28 пункту 11 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227, наказано внести зміни до наказу Держмитслужби від 18.02.2021 №105 "Про проходження державної служби з укладанням контракту", а саме: абзац третій пункту 1 наказу виключити; доповнити наказ новим пунктом 2 такого змісту: "Віднести всі посади державної служби територіальних органів як відокремлених підрозділів Державної митної служби України до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби".

Також наказано Департаменту бухгалтерського обліку, планово-фінансової та господарської роботи та керівникам митниць забезпечити внесення змін до штатних розписів митниць відповідно до цього наказу в терміни, визначені дорученням в.о. Голови Держмитслужби від 27.04.2023 №49-12/1-Д "Про здійснення заходів з перерозподілу штатної чисельності митниць", шляхом виведення посад, за якими передбачено укладення безстрокового трудового договору, та введення посад, за якими передбачено укладання контракту про проходження державної служби як особливої форми трудового договору /а.с.184-185, том 1/.

Структура Полтавської митниці затверджена в.о. голови ДМСУ Сергієм Звягінцевим 23.06.2023 /а.с.117-118, том 1/.

Наказом в.о. начальника Полтавської митниці №116 від 26.06.2023 введено в дію з 03.07.2023 Перелік змін №4 до структури Полтавської митниці та структуру Полтавської митниці, відповідно до наказу Державної митної служби України від 04.12.2020 №551 "Про введення в дію структур", листа Державної митної служби України від 23.06.2023 №08/08-01-02/7/236 "Про структуру митниці" та у зв`язку із затвердженням 23.06.2023 в.о. Голови Державної митної служби України Переліку змін №4 до структури Полтавської митниці та Структуру Полтавської митниці /а.с. 115, том 1/.

У зв`язку із затвердженням в.о. Голови Державної митної служби України Сергієм Звягінцевим 26.06.2023 штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік наказом в.о. начальника Полтавської митниці №117 від 26.06.2023 введено в дію з 03.07.2023 штатний розпис Полтавської митниці на 2023 рік /а.с.119, том 1/.

Відповідно до наказу в.о. начальника Полтавської митниці від 27.06.2023 №119 "Про здійснення організаційних заходів" у зв`язку із введення в дію наказом Полтавської митниці від 26.06.2023 №116 Переліку змін №4 до Структури Полтавської митниці та структури Полтавської митниці та наказом Полтавської митниці від 27.06.2023 №117 штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, скороченням посад державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису без скорочення чисельності або штату державних службовців, керуючись Законом України від 10.12.2015 №889-УІІІ "Про державну службу" (далі Закон № 889-VIII), Кодексом законів про працю України, наказано відділу по роботі з персоналом ( ОСОБА_3 ) забезпечити:

- персональне попередження посадових осіб Полтавської митниці, відповідно до частини третьої статті 87 Закону України "Про державну службу", про наступне звільнення на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу", у письмовій формі, не пізніше ніж за 30 календарних днів, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців, з одночасним пропонуванням (за можливості) інших рівнозначних або, як виняток, нижчих посад державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей, з врахуванням переважного права на залишення на роботі, передбаченого законодавством про працю;

- персональне попередження посадових осіб Полтавської митниці, відповідно до абзацу третього частини третьої статі 87, враховуючи вимоги абзацу другого пункту 5 статті 10 Закону України від 12.05.2015 №389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", із змінами, внесеними Законом України від 12.05.2022 №2259-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану" щодо неможливості запропонувати перевести на інші посади державної служби та припинення державної служби на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат (частина четверта статті 87 Закону № 889-VІІІ);

звільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі відмови державного службовця від переведення на запропоновану посаду /а.с.112-113, том 1/.

04.07.2023 позивач ознайомився (підтверджується особистим підписом) з попередженням від 03.07.2023 №7.23-12/262 /а.с.19, том 1/ про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців, у якому наведено наступне, зокрема:

- відповідно до наказу Державної митної служби України від 18.02.2021 № 105 "Про проходження державної служби з укладанням контракту" (із змінами, внесеними наказом Державної митної служби України від 11.05.2023 № 196) всі посади державної Служби територіальних органів як відокремлених підрозділів Державної митної служби України відносяться до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходженням державної служби;

- згідно із затвердженим штатним розписом Полтавської митниці на 2023 рік, посада позивача, призначення на яку здійснювалось за безстроковою формою трудового договору, виведена із штатного розпису, натомість введена посада, призначення на яку здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби як строкового трудового договору;

- керуючись частиною третьою статті 87 Закону № 889-VIII попереджено позивача про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII;

- відповідно до абзацу третього частини третьої статі 87, враховуючи вимоги абзацу другого пункту 5 статті 10 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану", із змінами, внесеними Законом Украйни від 12.05.2022 № 2259-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану" (далі - Закон № 389-VIII) щодо неможливості запропонувати та перевести на інші посади державної служби буде припинено державну службу на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIIІ з виплатою вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат (частина четверта статті 87 Закону № 889-VIII);

- зазначено, що оскільки призначення на посади державної служби у період дії воєнного стану здійснюється без конкурсного відбору (частини п`ята - десята статті 10 Закону № 389-VIII) кандидатура позивача (за згодою) може бути розглянута суб`єктом призначення у разі заповнення інших вакантних посад державної служби на період дії воєнного стану.

З огляду на вищенаведене, наказом начальника Полтавської митниці від 03.08.2023 №240-о "Про звільнення ОСОБА_1 " припинено державну службу та звільнено 07.08.2023 ОСОБА_1 з посади завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції, призначеного на посаду у порядку, визначеному Законом України від 12.05.2022 №2259-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період воєнного стану", у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності або штату державних службовців, відповідно до пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу".

Позивач, не погоджуючись з цим наказом про своє звільнення, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі за текстом Закон №889-VIII) визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

На момент звільнення позивача норми Закону № 889-VIII та Кодекс законів про працю України зазнали суттєвих змін та змінили порядок вивільнення державних службовців.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба може припинятись за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

Отже, суб`єкт призначення наділений повноваженнями приймати рішення про припинення державної служби відповідного державного службовця.

Проте це рішення може бути прийнято при виконання умов за статтею 87 Закону № 889-VIII.

Так, 25.09.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади" від 19.09.2019 № 117-IX (далі Закон №117-IX), який мав на меті спрощення порядку прийняття на державну службу та розширення підстав її припинення з метою швидкого та ефективного перезавантаження державної влади в Україні.

Внаслідок цих законодавчих змін у частині першій статті 87 Закону № 889-VIII (у редакції підпункту 53 пункту 6 розділу I Закону № 117-ІХ) виокремлено дві підстави припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, зокрема:

- скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу (пункт 1 частини першої).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Згідно з частиною третьою статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Як наведено у постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі № 160/17421/20, внесення відповідних послідовних змін до Закону № 889-VIII та КЗпП України, якими законодавець визначав особливості процедури звільнення державних службовців на підставі пунктів 1 і 1-1 частини першої статті 87 Закону № 889-VІІІ, зокрема, в частині строку попередження про наступне звільнення, пропозиції посад державної служби та визначення випадків застосування законодавства про працю, свідчить про намір законодавця обмежити дію законодавства про працю на державну службу та максимально спростити порядок звільнення державних службовців з метою швидкого та ефективного перезавантаження влади в Україні задля вирішення питання відновлення суспільної довіри до державної влади.

Водночас, на дату виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12.05.2015 № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі за текстом Закон № 389-VIII).

При цьому, 20.05.2022 набрав чинності Закон України від 12.05.2022 № 2259-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану" (далі за текстом Закон № 2259-ІХ).

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону № 389-VIII, у редакції Закону № 2259-ІХ, у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.

Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, призначені відповідно до абзацу першого цієї частини, не можуть бути переведені на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування.

Дія цієї частини не застосовується при призначенні на посади державної служби, за якими спеціальним законом встановлено порядок виконання обов`язків у разі відсутності керівника державного органу (у тому числі у разі припинення його повноважень чи звільнення з посади), крім випадків, якщо встановлений спеціальним законом порядок неможливо застосувати через відсутність осіб, на яких може бути покладено виконання обов`язків керівника державного органу.

Згідно з частиною сьомою статті 10 Закону № 389-VIII, у редакції Закону № 2259-ІХ, особи, призначені у період дії воєнного стану на політичні посади, а також відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену Законом України "Про запобігання корупції", документ про підтвердження рівня володіння державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" протягом трьох місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, у разі якщо такі документи не були подані ними раніше.

Після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Оскільки позивач призначений на посаду завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції Полтавської митниці з 08.02.2023 відповідно до частин п`ятої-десятої 10 Закону № 389-VIII, про що ознайомлений 07.02.2023 згідно з листом ознайомлення /а.с. 107, том 1/, тому не може бути переведений на інші посади державної служби або посади в органах місцевого самоврядування.

Позивач заперечує, що відбулась зміна посади, оскільки у штатному розписі Полтавської митниці на 2023 рік, затверджений в.о. голови ДМСУ 17.01.2023, введений в дію наказом Полтавської митниці № 8 від 23.01.2023 зазначено сектор та посада така ж сама посада зазначена у штатному розписі Полтавської митниці на 2023 рік, затверджений в.о. голови ДМСУ ОСОБА_5 26.06.2023.

Представник позивача, зокрема, посилається на пункт 4 частини першої статті 2 Закону № 889-VIII, а саме: посада державної служби визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

За твердженням представника позивача, оскільки за штатним розписом посада назва не змінилася, за посадовою інструкцією державного службовця не змінилися посадові обов`язки, то і не було скорочення посад, лише змінилася форма трудового договору, з огляду на що відбулося незаконне звільнення позивача.

При цьому, представник позивача посилається на практику Верховного Суду, зокрема, на постанову від 24.07.2020 у справі № 816/654/17, у якій зазначено, що умовою припинення державної служби з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII (пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України) є, зокрема, ліквідація державного органу або його реорганізація, що поєднана зі скороченням штату/чисельності державних службовців та/або змінами в організації роботи (служби), унаслідок яких державний службовець об`єктивно не може виконувати посадових обов`язків за посадою, яку обіймав до запровадження змін в організації роботи, а щодо переведення на іншу посаду він або заперечує, або для цього об`єктивно немає можливості. Сама лише трансформація одного структурного підрозділу юридичної особи публічного права в інший без скорочення штату не є підставою для звільнення з публічної служби чи зміни істотних умов її проходження. Вирішуючи спори про припинення державної служби з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII, суди повинні з`ясувати: чи мала місце ліквідація державного органу або його реорганізація, якщо так, то чи мало це наслідком скорочення чисельності та/або штату державних службовців.

У наведеній справі Верховний Суд надавав оцінку правовідносинам, які склалися у 2017 році, у час дії норми пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, а саме: підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є: скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Проте, як вищенаведено, 25.09.2019 набрав чинності Закон №117-IX, яким, зокрема, внесені зміни до пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII, а саме: слова "ліквідація державного органу" замінено словами "скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців", а слова "у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі" виключено.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки норми пункту 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII змінені на час виникнення спірних правовідносин у даній справі, то суд не вбачає правових підстав враховувати вищенаведені висновки Верховного Суду.

Також в обґрунтування своїх доводів представник позивача зазначає, що змінилася не посада, а умови праці. При цьому, у документах по суті та письмових поясненнях, у судовому засіданні представник позивач/позивач не зазначили, які саме умови праці, на підставі якого нормативно-правового акта змінилися. Зокрема, у вказаних документах наведено та наголошено у судовому засіданні представником позивача на положення Кодексу законів про працю України, зокрема, статтю 22, також позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, наведену у постанові 31.08.2022 у справі № 712/10591/21, згідно з якою зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку із зміною організації виробництва праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Апеляційний суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що у відповідача, як роботодавця, були відсутні правові підстави для зміни умов праці ОСОБА_1 з безстрокового трудового договору на строковий, оскільки положення трудового законодавства не містять прямої вказівки на можливість укладення з таким педагогічним працівником, який не займає адміністративну посаду в учбовому закладі, строкового трудового договору.

З урахуванням наведеного, оскільки істотні умови праці є оціночним поняттям у трудовому праві, Верховний Суд зазначає, що введення контрактної форми трудового договору є зміною істотних умов праці.

Проте суд зазначає, що у спеціальному Законі № 889-VIII міститься імперативна норма, а саме: у частині третій статті 43, згідно з якою зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов`язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Отже, спеціальним законом Законом № 889-VIII врегулюванні положення щодо зміни істотних умов державної служби. У зв`язку з чим не підлягає застосуванню до даних правовідносин Кодекс законів про працю України, з урахуванням приписів частини третьої статті 5 Закону № 889-VIII.

З огляду на викладене, суд також не враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду 31.08.2022 у справі № 712/10591/21.

Суд зазначає, що посада завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції відносить до категорії "Б" посад державної служби, що підтверджується посадовою інструкцією державного службовця, затвердженої в.о. начальника Полтавської митниці 18.04.2023 /а.с. 20, том 1/.

Указаною посадовою інструкцією закріплені основні посадові обов`язки завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції, саме:

1) керівництво діяльністю та організація роботи сектору;

2) організація та участь у проведенні перевірки стану організації роботи із запобігання і виявлення корупції у структурних підрозділах митниці;

3) контроль та проведення роботи з оцінки корупційних ризиків у діяльності митниці, контроль підготовки заходів щодо їх усунення;

4) вживання заходів з виявлення конфлікту інтересів у посадових осіб митниці та сприяння його врегулюванню;

5) контроль та здійснення перевірки: отриманих повідомлень про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону "Про запобігання корупції"; фактів подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до частини першої статті 51-2 Закону "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агенства про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному законодавством порядку;

6) звітує перед начальником митниці про виконання заходів, включених до плану роботи митниці та покладених на нього завдань, про усунення порушень і недоліків виявлених під час проведення перевірок діяльності сектору;

7) організація надання працівникам структурних підрозділів митниці методичної та консультаційної допомоги з питань додержання законодавства щодо запобігання корупції;

8) здійснення координації з питань взаємодії сектору з іншими структурними підрозділами митниці;

9) здійснення інших повноважень, передбачених Положенням про сектор.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтвердили відсутність змін основних посадових обов`язків завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції під час введення посад, за якими передбачено укладання контракту про проходження державної служби.

Аналізуючи положення частини третьої статті 43 Закону № 889-VIII, можна дійти висновку, що введення посади завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції, призначення на яку здійснюється з укладанням контракту на проходження державної служби, не передбачає зміну істотних умов державної служби, визначених, зокрема, пунктами 1, 2 частини третьої статті 43 Закону № 889-VIII.

Таким чином, у даних правовідносинах відсутні зміни істотних умов державної служби.

Щодо скорочення посад державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців суд зазначає наступне.

Відповідно до штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, затвердженим в.о. голови ДМСУ ОСОБА_5 26.06.2023, не змінено посаду завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції та згідно з посадовою інструкцією державного службовця, затвердженої в.о. начальника Полтавської митниці 18.04.2023, не змінені посадові обов`язки завідувача сектора з питань запобігання та протидії корупції,, про що не заперечує відповідач.

Водночас, відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статі 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Згідно з частиною п`ятою статті 570 Митного кодексу України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Згідно з пунктами 5, 6 Порядку укладення контрактів про проходження державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 494 (надалі за текстом Порядок № 494), учасниками процедури укладення контракту є: суб`єкт призначення або керівник державної служби; переможець конкурсу на зайняття посади державної служби або державний службовець, що переводиться на відповідну посаду державної служби; служба управління персоналом.

Сторонами контракту є державний орган в особі суб`єкта призначення або керівника державної служби та особа, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби.

З урахуванням матеріалів справи, позивач не є переможцем конкурсу на зайняття посади державної служби або державним службовцем, що переводиться на відповідну посаду державної служби.

З огляду на приписи статті 10 Закону № 389-VIII, у редакції Закону № 2259-ІХ, у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом.

У постанову Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 494 не внесені відповідні зміни. Проте відповідно до приписів статті 570 Митного кодексу України залишається право укладання контракту про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби.

Таким чином, суб`єкт призначення або керівник Полтавської митниці наділений правом укладати контракти з відповідними працівниками Полтавської митниці, чим не порушує приписи діючого законодавства України.

Згідно з частиною четвертою статті 570 Митного кодексу України керівник митниці у разі делегування йому окремих повноважень керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та у межах, визначених положенням про митницю, здійснює відповідні повноваження керівника, передбачені законодавством про працю, державну службу та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 (далі за текстом Положення №227), державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів. Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи.

Держмитслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 11 Положення № 227 визначено, що голова Держмитслужби, зокрема:

- очолює Держмитслужбу, здійснює керівництво її діяльністю, представляє Держмитслужбу у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та організаціями в Україні та за її межами;

- організовує та контролює у межах повноважень виконання в апараті Держмитслужби та її територіальних органах Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Мінфіну та інших міністерств з питань, що належать до компетенції Держмитслужби;

- дає у межах повноважень обов`язкові для виконання посадовими особами і працівниками апарату Держмитслужби та її територіальних органів доручення;

- делегує керівникам територіальних органів (відокремлених підрозділів) Держмитслужби повноваження на виконання функцій, визначених Митним кодексом України, законодавством з митної справи, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Держмитслужбу, законодавством про державну службу та іншими нормативно-правовими актами, щодо:

здійснення добору персоналу, планування та організації заходів з питань підвищення рівня професійної компетентності державних службовців, документального оформлення вступу на державну службу, її проходження та припинення, укладення та розривання контрактів про проходження державної служби, виконання інших функцій, передбачених законодавством про державну службу та з питань кадрової служби;

виконання інших повноважень та підписання інших документів з питань діяльності територіальних органів (відокремлених підрозділів) Держмитслужби у межах, визначених законодавством, перелік яких визначається в положеннях про такі територіальні органи;

- здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 494 суб`єкт призначення або керівник державної служби приймає рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладенням контракту, до прийняття наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу на зайняття такої посади або до заміщення такої посади шляхом переведення.

Реалізуючі свої повноваження, в.о. голови Державної митної служби України виніс доручення від 27.04.2023 №49-12/1-Д, згідно з яким у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", відповідно до підпунктів 1, 26 пункту 11 Положення №227, листа Міністерства фінансів України від 06.04.2023 №34050-07-61/9325, з метою оптимізації чисельності працівників митниць залежно від функціонування чи тимчасового закриття пунктів пропуску через державний кордон, пунктів контролю та зміною навантаження на внутрішні підрозділи митного оформлення у зв`язку з агресією Російської Федерації проти України, з метою підвищення ефективності роботи митниць, збереження кадрового потенціалу та раціонального використання бюджетних коштів, доручено, зокрема:

- територіальним органам Держмитслужби в установленому порядку забезпечити подання до Держмитслужби відповідних змін до організаційних структур та штатних розписів територіальних органів Держмитслужби;

- Департаменту бухгалтерського обліку, планово-фінансової та господарської роботи у взаємодії із територіальними органами Держмитслужби подати на розгляд в.о. Голови Держмитслужби штатні розписи територіальних органів Держмитслужби, враховуючи критерії: передбачити запровадження контрактної форми проходження державної служби для всіх посад державної служби у митницях; дотримуватися відсоткового співвідношення чисельності підрозділів митного оформлення до загальної чисельності митниці (65%), за винятком, якщо територіальним органом Держмитслужби надано обґрунтування щодо необхідності відхилення від такого відсоткового співвідношення на період дії воєнного стану в Україні; забезпечити оптимальну кількість працівників служб управління персоналом враховуючи надані НАДС зауваження листом від 16.03.2023 №1179/20.1-23; збільшити за рахунок вивільнених штатних одиниць чисельність інших структурних підрозділів митниць, в тому числі на підставі пропозицій, наданих згідно з пунктом 4 цього доручення /а.с.109-111, том 1/.

Згідно з наказом в.о. голови Державної митної служби України від 11.05.2023 №196 "Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 18.02.2021 №105" відповідно до частини п`ятої статті 570 Митного кодексу України, враховуючи пропозиції, викладені у доповідній записці Департаменту бухгалтерського обліку, планово-фінансової та господарської роботи від 14.04.2023 №22-03/429, згідно з пунктом 9 та підпунктами 2, 25, 28 пункту 11 Положення №227 наказано внести зміни до наказу Держмитслужби від 18.02.2021 №105 "Про проходження державної служби з укладанням контракту", а саме: абзац третій пункту 1 наказу виключити; доповнити наказ новим пунктом 2 такого змісту: "Віднести всі посади державної служби територіальних органів як відокремлених підрозділів Державної митної служби України до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби".

Також наказано Департаменту бухгалтерського обліку, планово-фінансової та господарської роботи та керівникам митниць забезпечити внесення змін до штатних розписів митниць відповідно до цього наказу в терміни, визначені дорученням в.о. Голови Держмитслужби від 27.04.2023 №49-12/1-Д "Про здійснення заходів з перерозподілу штатної чисельності митниць", шляхом виведення посад, за якими передбачено укладення безстрокового трудового договору, та введення посад, за якими передбачено укладання контракту про проходження державної служби як особливої форми трудового договору /а.с.184-185, том 1/.

На момент виникнення спірних правовідносин наказ в.о. голови Державної митної служби України від 11.05.2023 №196 "Про внесення змін до наказу Держмитслужби від 18.02.2021 №105" є чинним, відомостей про оскарження вказаного наказу до суду не надано.

Згідно з частиною другою статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд не вбачає порушень у діях відповідача щодо проведення скорочення посад державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

Керівник Полтавської митниці діяв на підставі вищенаведених повноважень та наказу Державної митної служби України.

Крім того, відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 22.03.2012 № 42/06/186-12 "Про затвердження штатного розпису" штатний розпис це документ, що встановлює для даного підприємства, установи, організації структуру, штати й посадові оклади працівників. Штатний розпис містить найменування посад, чисельність персоналу і оклади по кожній посаді.

Прийняття, затвердження керівником підприємства штатного розпису провадяться шляхом видання спеціального локального нормативного акта (наказу), який буде визначати кількість працівників кожної професії з розподілом штатних одиниць за структурними підрозділами підприємства.

Наказ, яким буде затверджений штатний розпис, оформлюється з дотриманням усіх вимог до організаційно-розпорядчої документації відповідно до Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 04.04.2003 № 55, який поширюється на організаційно-розпорядчі документи (постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо), створювані в результаті діяльності підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності.

Згідно з наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144 "Про прийняття та скасування національних стандартів" відповідно до пункту 2 частини другої статті 11 Закону України "Про стандартизацію", розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 1163 "Про визначення державного підприємства, яке виконує функції національного органу стандартизації" та на виконання Програми робіт з національної стандартизації на 2020 рік прийнято національні стандарти з наданням чинності з 01.09.2021, зокрема ДСТУ 4163:2020 Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів На заміну ДСТУ 4163 2003.

Аналізуючи зміст ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів", можна дійти висновку, що не вбачається обов`язку зазначення посади з відомостями щодо укладення безстрокового трудового договору або укладання контракту про проходження державної служби як особливої форми трудового договору.

Отже, зазначати у штатному розписі посаду з додаванням допису "за контрактом" (тощо) не має необхідності. Існують інші (вищенаведені) чинники, які передували внесенню змін до штатного розпису.

Відповідно до наказу в.о. начальника Полтавської митниці від 27.06.2023 №119 "Про здійснення організаційних заходів" у зв`язку із введення в дію наказом Полтавської митниці від 26.06.2023 №116 Переліку змін №4 до Структури Полтавської митниці та структури Полтавської митниці та наказом Полтавської митниці від 27.06.2023 №117 штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, скороченням посад державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису без скорочення чисельності або штату державних службовців, керуючись Законом №889-VІІІ, Кодексом законів про працю України, наказано відділу по роботі з персоналом ( ОСОБА_3 ) забезпечити, зокрема: персональне попередження посадових осіб Полтавської митниці відповідно до частини третьої статті 87 Закону України "Про державну службу" про наступне звільнення у письмовій формі, не пізніше ніж за 30 календарних днів, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Полтавської митниці без скорочення чисельності, штату державних службовців.

Згідно з частиною третьою статі 87 Закону №889-VІІІ позивача попереджено про наступне звільнення у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Отже, не порушені приписи наведеної статті щодо попередження про наступне звільнення у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Стосовно доводів представника позивача щодо порушення порядку попередження, оскільки скорочення штату відбулося 03.07.2023 (введено в дію Перелік змін № 4 до структури Полтавської митниці та Структури Полтавської митниці), а позивача звільнено 07.08.2023, тобто позивач продовжував працювати на тій же посаді, суд зазначає таке.

Частина третя статі 87 Закону №889-VІІІ передбачає обов`язок суб`єкта призначення або керівника державної служби попередити державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

У випадку звільнення позивача у день введення в дію Переліку змін № 4 до структури Полтавської митниці та Структури Полтавської митниці 03.07.2023 було б порушення вимог частини третьої статті 87 Закону №889-VІІІ.

При цьому, раніше за 30 днів до 03.07.2023 попередити позивача не було підстав, оскільки структура Полтавської митниці затверджено в.о. голови Державної митної служби України Сергієм Звягінцевим 23.06.2023.

У зв`язку з наведеним керівник державної служби, не порушуючи прав позивача, прийняв наказ про звільнення позивача з 07.08.2023, тобто через 30 днів з моменту попередження 04.07.2023.

Щодо доводів позивача про обов`язок керівника Полтавської митниці пропонувати разом з попередженням рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини третьої статті 87 Закону №889-VІІІ одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Водночас, як встановлено судом вище, пропонувати рівнозначну посаду державної служби (яка, за доводами позивача, є рівнозначною) суб`єкт призначення або керівник державної служби не мав можливості, оскільки посада змінена, назва залишилась однакова, проте, посада передбачає укладення контракту.

Згідно з наведеними вище приписами Положення № 227, зокрема за пунктом 11 голова Держмитслужби делегує керівникам територіальних органів (відокремлених підрозділів) Держмитслужби повноваження на виконання функцій, визначених Митним кодексом України, законодавством з митної справи, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на Держмитслужбу, законодавством про державну службу та іншими нормативно-правовими актами, щодо здійснення добору персоналу, планування та організації заходів з питань підвищення рівня професійної компетентності державних службовців, документального оформлення вступу на державну службу, її проходження та припинення, укладення та розривання контрактів про проходження державної служби, виконання інших функцій, передбачених законодавством про державну службу та з питань кадрової служби.

Таким чином, керівник Полтавської митниці наділений правом укладати контракт.

Як вищенаведено, підпунктом 7.6 пункту 7 Наказу №212 передбачено, що керівникам територіальних органів наказано забезпечити погодження призначення за результатами конкурсу, або призначення у порядку переведення з інших органів державної влади, або призначення у порядку, визначеному Законом №2259-ІХ, осіб на вакантні посади категорії "Б" та "В" - з Головою Держмитслужби (крім переведення посадових осіб з митниць Держмитслужби).

Отже, до укладення контракту передує наявність відповідного погодження про призначення Державної митної служби України.

З урахуванням наведеного, у відповідача був відсутній імперативний обов`язок перевести позивача на посаду завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції Полтавської митниці та укласти з ним контракт.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що не мав бажання укладати контракт з позивачем з огляду на його службу, зокрема, нез`явлення на нараду, у якій були присутні всі представники митниць України, крім Полтавської митниці (тобто позивач не був присутній та не попередив про неможливість нез`явлення свідка). Також ОСОБА_2 зазначив, що позивач знаходився на лікарняному майже 50 % роботи на вказаній посаді. У зв`язку з чим в особистій розмові запропонував позивачу менш відповідальну посаду в господарському експлуатаційному відділі, проте, позивач сказав, що піде працювати в ТЦК.

Позивач про це заперечував.

Крім того, у судовому засіданні 13.12.2023 свідок ОСОБА_4 зазначила: їй відомо про те, що позивачу доведено до відома про існування вакантної посади головного державного відділу адміністративно-господарської діяльності. Підкреслила, що у разі згоди призначення на вакантну посаду здійснюється на умовах строкового договору з укладення контракту. Свідок зазначила, що позивач відмовився від вакантної посади, зазначивши, що йому запропонована робота в іншому органі.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, затверджений в.о. голови ДМСУ 17.01.2023, введений в дію наказом Полтавської митниці № 8 від 23.01.2023, відповідно до якого штат 153 штатні одиниці, з посадовими окладами 1735640 грн (у тому числі посада завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції з посадовим окладом 9250 грн) /а.с. 98-103, том 1/.

При цьому, відповідно до штатного розпису Полтавської митниці на 2023 рік, затверджений в.о. голови ДМСУ ОСОБА_5 26.06.2023, відповідно до якого штат 153 штатні одиниці, з посадовими окладами 1996260 грн (у тому числі посада головного державного відділу адміністративно-господарської діяльності, яка пропонувалась позивачу з посадовим окладом, 12300 грн) /а.с.120-126, том 1/.

У матеріалах справи наявний акт фіксації відмови від ознайомлення з інформацією про наявність вакантної посади від 07.08.2023, у якому зазначено, що 07.08.2023 завідувачу сектору з питань запобігання та протидії корупції Полтавської митниці ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитись із інформацією у письмовому вигляді від 03.08.2023 №7.23-12/324 про наявність вакантної посади головного державного інспектора відділу адміністративно-господарської діяльності Полтавської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби та у разі згоди ОСОБА_1 розгляду його кандидатури для призначення на вище зазначену вакантну посаду у порядку, визначену Законом України від 12.05.2022 №2259-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану". Зазначено, що ОСОБА_1 від ознайомлення категорично відмовився /а.с. 187, том 1/.

Проте представником відповідача зазначено, що за законом не було обов`язку запропоновувати позивачу вакантну посаду, а також не було можливості перевести позивача на іншу посаду, оскільки позивач не призначений за конкурсом, що підтверджується вищенаведеними нормами та висновками суду.

Крім того, на сайті Національного агентства державної служби надано наступне роз`яснення (https://nads.gov.ua/vidpovidi-na-zapitannya-shcho-nadhodili-vid-sluzhb-upravlinnya-personalom-shchodo-priznachennya-osib-na-posadi-derzhavnoyi-sluzhbi-pid-chas-voyennogo-stanu):

"6. Чи можна перевести на іншу посаду державної служби державного службовця, призначеного відповідно до змін, передбачених Законом № 2259, тобто без конкурсу?

Зміни до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", передбачені Законом № 2259, містять імперативну заборону на переведення державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, призначених в період воєнного стану без конкурсів. Отже, переведення таких осіб на будь-які інші посади державної служби або служби в органах місцевого самоврядування не допускається. Звертаємо увагу, що після відновлення конкурсів на посади державної служби, у разі визначення державного службовця, призначеного в період дії воєнного стану відповідно згаданих змін, переможцем конкурсу на посаду, яку він займає, або на іншу посаду державної служби, його необхідно буде звільнити і призначити без застосування інструменту переведення".

Про неприйняття доказів щодо запропонування посади позивачу, про що просив представник позивача, посилаючись, зокрема, на відзив відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 73, 74, 75 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України наведено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав вважати зазначені докази неналежними, недопустимими, недостовірними.

При цьому, суд відповідно до вимог статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України оцінив усі докази у справі у сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні.

Інші доводи позивача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

При вирішенні цієї справи суд враховує, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до частин першої-другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена протиправність дій та рішень відповідача, проте, відповідачем доведено обґрунтованість та правомірність прийнятого ним спірного наказу.

Позовні вимоги стосовно поновлення ОСОБА_1 на державній службі та на посаді завідувача сектору з питань запобігання та протидії корупції Полтавської митниці з 08.08.2023 та стягнення з Полтавської митниці на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за вирахуванням податків та обов`язкових платежів починаючи з 08.08.2023 по день поновлення на посаді є похідними від попередньої (основної) позовної вимоги.

Таким чином, за відсутності підстав для задоволення основної позовної вимоги, відсутні й підстави для задоволення похідних вимог про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Проте у цій справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Полтавської митниці (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, код ЄДРПОУ ВП 43997576) про визнання незаконними та скасування окремих пунктів наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.12.2023.

Суддя Т.С. Канигіна