Справа № 420/15177/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15177/23

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В. Дата і місце ухвалення: 16.10.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаоптстрой» до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мегаоптстрой» звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА508000/2022/000006/2 від 10.02.2022р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання укладеного з постачальником-нерезидентом HOMA APPLIANCES CO., LTD., контракту №СН-UA-20/03/06 від 06.03.2020р. в лютому 2022 року ним було імпортовано на митну територію України товари (морозильні камери типу «Скриня», запасні частини до холодильників ущільнювач до дверей). Товар задекларовано ТОВ «Мегаоптстрой» у митній декларації №UA508040/2022/000923 від 10.02.2022р. за основним методом визначення митної вартості товарів - за ціною договору. На підтвердження митної вартості товару були надані відповідні підтверджуючі документи. Однак, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА508000/2022/000006/2 від 10.02.2022р., яким значно збільшено платежі з ввізного мита та з ПДВ. Таке рішення ТОВ «Мегаоптстрой» вважає протиправним та зазначає, що умовами поставки за контрактом є базис поставки СІF, відповідно до якого саме постачальник поніс витрати на страхування товару і ці витрати включені до ціни товару. А відтак, вимога Митниці щодо надання доказів розміру витрат на страхування є протиправною. Ненадання декларантом додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості, враховуючи, що всі основні документи, передбачені статтею 53 МК України, були надані позивачем Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі №UА508000/2022/000006/2 від 10.02.2022р. про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі на користь ТОВ «Мегаоптстрой» суму судового збору в розмірі 3045,09 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 16.10.2023р. та закрити провадження у справі у зв`язку з пропуском ТОВ «Мегаоптстрой» строку звернення до суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що позивачем пропущено строк звернення з даним позовом до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України. Враховуючи факт окупації м.Херсона з 01.03.2022р. по 11.11.2022р. товариством не зазначено обставин, які б унеможливлювали подачу ним позову до суду після 11.11.2022р. протягом такого тривалого часу аж до 26.06.2023р. (протягом семи з половиною місяців). Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022р. №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду - Одеському окружному адміністративному суду. А відтак, доступ до правосуддя для захисту прав позивача в адміністративних справах обмежено не було. Вказані обставини зазначалися Митницею у відзиві на адміністративний позов, проте судом першої інстанції не висловлено правової позиції з приводу цього.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що товар було ввезено на умовах поставки CIF UA PIVDENNYI на виконання умов контракту №СН-UA-20/03/06 від 06.03.2020р., укладеного з іноземним підприємством HOMA APPLIANCES CO., LTD. У вартість товару на умовах CIF включається вартість фрахту (перевезення) та вартість страхування товару. За наявної в Митниці інформації вартість доставки вантажу в одному 40 футовому контейнері до митного кордону України з Китаю становить від 11100 до 13000 дол. США, в залежності від порту відправлення. Відповідно до коносаменту портом відправлення є місто Zhongshan. У зв`язку з географічним розташуванням порту Zhongshan (поряд з портом Guangzhou) вартість транспортування становитиме не менше ніж 11950 доларів США за контейнер. Виходячи з викладеного, загальна вартість товарів, при вирахуванні з неї витрат на транспортування цих товарів, буде від`ємною. Зазначене ставить під сумнів дійсність фактурної вартості товарів та включення до фактурної вартості товару будь-яких витрат понесених продавцем відповідно до умов поставки CIF UA PIVDENNYI.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.03.2020р. між ТОВ «Мегаоптстрой» та компанією HOMA APPLIANCES CO., LTD, укладено контракт №СН-UA-20/03/06 на поставку товару «холодильне обладнання у номенклатурі, кількості та цінах, відповідно до супровідних документів» на умовах CIF ODESSA/CHERNOMORSK/PIVDENNYI, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На умовах визначених Контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець НОМА APPLIANCES CO. LTD.. здійснив поставку на адресу ТОВ «Мегаоптстрой»:

товар №1: Морозильні камери типу «Скриня» - код товару ;

товар №2: Запасні частини до холодильників: ущільнювач до дверей - код товару .

З метою проходження митного оформлення вантажу з імпортованим товаром, ТОВ «Мегаоптстрой» до Митниці в Херсонській області, Автономній республіці Крим і м. Севастополі подало електронну вантажну митну декларацію №UA508040/2022/000923 від 10.02.2022р., в якій митну вартість товару товариство визначило за основним методом ціною договору, що становить 22682,30 доларів США.

На підтвердження митної вартості товару позивачем надано до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі повний перелік документів, передбачений ст.53 МК України, а саме: пакувальний лист; рахунок-фактура (інвойс); коносамент; автотранспортна накладна; декларація про походження товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) з додатками.

За результатами розгляду поданих документів митним органом було повідомлено декларанта про необхідність протягом 10 днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме: якщо здійснювалося страхування, страхові документи; документи, що підтверджують вартість перевезення; банківські платіжні документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; калькуляцію виробництва.

ТОВ «Мегаоптстрой» зазначило, що ним було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару, та додаткових матеріалів не надано.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності.

За результатами здійснення митного контролю посадовими особами Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2022/000006/2 від 10.02.2022р., яким скореговано митну вартість товару.

Зокрема, у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2022/000006/2 від 10.02.2022р. митним органом зазначено, що товар постачається на умовах CIF Cost, Snsurance and Freight To (… named port of destination) Вартість страхування і фрахт (…назва порту призначення). Як вбачається з назви умови поставки у фактурну вартість товару на умовах CIF включається вартість фрахту (перевезення) та вартість страхування товару. За наявної у митниці інформації вартість доставки вантажу в одному 40 футовому контейнера підвищеної місткості до митного кордону України з Китаю становить від 11100 доларів США до 13000 в залежності від порту відправлення. Відповідно до коносаменту, поданого разом з митною декларацією, портом відправлення є місто Zhongshan. У зв`язку з географічним розташуванням порту Zhongshan (поряд з портом Guangzhou) вартість транспортування становитиме не менше ніж 11950 доларів США за контейнер. (лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 19.11.2021р. №2261). Вказане також підтверджується наявною у митному органі інформацією щодо вартості доставки товару у 40 футовому контейнера підвищеної місткості з Китаю у спів ставний період (МД від 21.01.2022р. №UА508040/2022/000400). За поданою митною декларацією загальна фактурна вартість товарів із включенням до неї продавцем витрат на транспортування та страхування (вантаж переміщувався у трьох 40-футових контейнерах) становить 22682,3 доларів США (Invoice №ВІН21121192 від 15.12.2021р.). Виходячи з викладеного загальна вартість товарів при вирахуванні з неї витрат на транспортування цих товарів буде від`ємною. Зазначене ставить під сумнів дійсність фактурної вартості товарів та включення до фактурної вартості товару вказаної в Invoice №ВІН21121192 від 15.12.2021р. будь-яких витрат понесених продавцем відповідно до умов поставки CIF «Pivdennyi». Сумніви щодо повноти заявлення фактурної вартості також підтверджуються п.4.2. контракту №СН-UA-20/03/06 від 06.03.2020р., де зазначено, що ціна вказана в цьому контракті включає в себе вартість пакування, в якому постачається товар та нанесеного на ньому маркування. Також, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлене у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано. Здійснивши порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну та інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, встановлено наявність митних оформлень подібних (аналогічних товарів) - морозильників типу «скриня», об`ємом 290 літрів виробника HOMA APPLIANCES CO., LTD., що постачаються на таких самих комерційних умовах, фактурна вартість яких становить 154,04 дол. США/шт. (МД від 13.12.2021р. №UА902080/2021/804586).

Враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу:

- товар №1 скориговано та визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів відповідно до статті 60 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу, а саме - МД від 13.12.2021р. №UА902080/2021/804586, а саме : 154,04 дол. США/шт. (числове значення митної вартості товару становить: 324*156,04=50556,96 дол. США);

- товар №2 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу, - МД від 11.12.2021р. №UА500150/2021/207971, а саме: 2,02 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 15,44*2,02=31,1888 дол. США).

Не погоджуючись із прийнятим Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі рішенням про коригування митної вартості товарів ТОВ «Мегаоптстрой» оскаржило його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «Мегаоптстрой» метод визначення митної вартості товарів документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної ТОВ «Мегаоптстрой» митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі посилається на те, що товариством не надано страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування.

На вказану обставину посилається апелянт і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких посилань відповідача, оскільки у даному випадку товар було ввезено на умовах поставки CIF UA PIVDENNYI згідно міжнародних правил Інкотермс-2010.

Відповідно до умов поставки CIF (Cost, Insurance and Freight), згідно міжнародних правил Інкотермс-2010, термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення.

З наведеного вбачається, що витрати і фрахт для доставки товари до порту України оплачені продавцем товару згідно застосованого терміну «CIF», яким відповідне передбачено.

Правила Інкотермс-2010 також не передбачають обов`язкового надання Покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу. Перелік витрат, що одразу не включені до вартості товару, та які необхідно додати до фактурної вартості для визначення митної вартості товару зазначено у ч.10 ст.58 МК України. Під час декларування митної вартості, відповідно до ч.2 ст.53 МК України, декларант повинен надати документи, що підтверджують розраховану митну вартість (тобто складові митної вартості). Більше того, надання цих документів митним органам України не передбачено жодним міжнародним документом з митної справи.

Колегія суддів наголошує, що у спірному випадку не є важливим, які страхові/транспортні платежі сплачені постачальником товару, оскільки, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту, вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі, перевезення, страхування), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Додаткові витрати на транспортування товару та його страхування позивач не поніс, а тому, посилання відповідача на відсутність цих документів є безпідставними.

З огляду на визначені зовнішньоекономічним контрактом №СН-UA-20/03/06 від 06.03.2020р. умови поставки витрати на страхування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на страхування товару, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України, ТОВ «Мегаоптстрой» не понесло.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надав всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових документів не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.

Відсутність визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості заявленій ТОВ «Мегаоптстрой», не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Мегаоптстрой» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку доводам апелянта про пропуск позивачем строку звернення з даним позовом до суду та відсутність поважних причин для його поновлення колегія суддів виходить з наступного.

За змістом статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При зверненні з даним позовом до суду ТОВ «Мегаоптстрой» не заперечувало того, що ним пропущено шестимісячний строк звернення до суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України.

У поданій до суду першої інстанції заяві про поновлення строку звернення до суду товариство просило суд врахувати, що воно територіально розташоване в місті Херсоні, яке починаючи з березня 2022 року було тимчасово окуповане військовими формуваннями російської федерації, що є загальновідомим фактом та не підлягає доказуванню. Позивач зазначав, що під час окупації (з березня 2022 року по 11.11.2022р.) у ТОВ «Мегаоптстрой» був відсутній постійний доступ до офісних приміщень, документів, які в них знаходилися, та до інтернету. Не дивлячись на де окупацію м.Херсон знаходження у вказаному місті становить небезпеку для життя працівників, внаслідок постійних обстрілів російськими загарбниками, велика частина території міста наразі залишається замінованою та становить небезпеку.

Питання щодо поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023р. у справі №140/1487/22, від 23.01.2023р. у справі №496/4633/18, від 23.12.2022р. у справі №760/5369/19, від 29.09.2022р. у справі №500/1912/22, від 02.06.2022р. у справі у №757/30991/18-а.

Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 Верховний Суд наголосив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Колегія суддів звертає увагу, що пропуск строку звернення з позовом до суду, встановленого ч.2 ст.122 КАС України, ТОВ «Мегаоптстрой» не обґрунтовувало самим по собі фактом введення на території України воєнного стану, як про це зазначає апелянт.

При вирішенні питання про поновлення ТОВ «Мегаоптстрой» строку звернення до суду суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що юридичною та фактичною адресою товариства є м.Херсон, яке з березня 2022 року по 11.11.2022р. перебувало в окупації. Після де окупації міста на його території існує підвищена небезпека для життя та здоров`я людей у зв`язку з постійними обстрілами з боку російської федерації.

У зв`язку з цим, у суду відсутні підстави для беззаперечного висновку, що ТОВ «Мегаоптстрой» мало реальну можливість невідкладно, після де окупації в листопаді 2022 року міста Херсон зібрати необхідні матеріали, необхідні для оскарження рішення про коригування митної вартості товарів №UА508000/2022/000006/2 від 10.02.2022р., та звернутися з даним позовом до суду раніше.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк звернення з даним позовом до суду пропущено ТОВ «Мегаоптстрой» з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 грудня 2023 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук