Справа № 340/7394/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/7394/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-2000" (позивач) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі також відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.05.2023 року про застосування адміністративних штрафів та інших санкцій №4 та №4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що фактичну перевірку позивача проведено всупереч вимогам пункту 80.2 статті 80 ПКУ, що є достатньою самостійною підставою для визнання спірних рішень протиправними та їх скасування. Також, відсутність у фіскальних чеках коду товару підкатегорії згідно з УКТЗЕД та цифрового значення марки акцизного податку (серія та номер) на алкогольні напої не свідчить про невидачу розрахункового документа, тому не може бути підставою для застосування відповідальності за пунктом 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг". Крім того, є незрозумілим застосування штрафної санкції у розмірі 150 % вартості проданих з порушенням товарів та в яких розрахункових документах контролюючим органом було виявлено відсутність обов`язкових реквізитів.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив у її задоволенні відмовити, оскільки в ході перевірки позивача було встановлено факт порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг", а тому спірні рішення є правомірними та не підлягають скасуванню (а.с.50-52).

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій не погодився з позицією відповідача та просив позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Предметом розгляду у даній справі є податкові повідомлення-рішення про застосування до позивача адміністративних штрафів та інших санкцій, а саме:

- від 17.05.2023 року № 4 в сумі 99849,75 грн. за порушення п.2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг";

- від 17.05.2023 року № 4 в сумі 5100,00 грн. за порушення п.11 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг" (а.с.69, 71).

Підставою їх винесення став акт №3126/11/11/РРО/21070140 від 26.04.2023 фактичної перевірки АЗС - магазину № 4, що розташована за адресою: вул. Магістральна, 2а, м. Олександрія, смт. Пантаївка, яка в свою чергу була проведена посадовими особами відповідача на підставі наказу від 25.04.2023 №523-п.

Перед тим, як розпочати проведення цієї фактичної перевірки касиру ОСОБА_1 було пред`явлено службове посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу (а.с.53-55, 66-68).

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України) та який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Стосовно дотримання відповідачем порядку призначення та проведення фактичної перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів (пп.20.1.10); проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів (пп.20.1.11).

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно підпункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2).

Отже, чинним законодавством закріплена обов`язковість наявності у податкового органу та/або отримання ним в установленому законодавством порядку відповідної інформації, визначеної пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, про можливі порушення платником податків, щодо якого здійснюється перевірка, вимог законодавства.

Судом встановлено, що наказ від 25.05.2023 №523-п про проведення фактичної перевірки позивача, як вбачається із його змісту, був виданий контролюючим органом із зазначенням в ньому в якості підстави призначення перевірки пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПКУ, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а також, тимчасово, на період до припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, під час здійснення контролю за дотриманням платникам податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) (а.с.53).

При цьому виданню означеного вище наказу передував лист ДПС України від 03.04.2023 №7101/7/99-00-07-04-02-07, в якому містилась детальна інформація щодо діяльності позивача, яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (а.с.56-59).

Зокрема, Департаментом податкового аудиту ДПС проаналізовано у розрізі адрес АЗС платника податків дані СОД РРО (обсяги прийнятого (чеки приймання) та реалізованого через РРО пального) та дані ІКС "Єдине вікно подання електронної звітності" "Єдиний реєстр акцизних накладних" (кількість літрів придбаного та реалізованого пального із складених акцизних накладних) відповідно до кодів згідно з УКТ ЗЕД щодо можливих ризиків у платника податків під час проведення розрахунків за період жовтень - грудень 2022 року (додаток 3-вихідні дані). Так, за результатами такого аналізу здійснено підсумування даних за вищевказаний період та встановлено різниці між обсягами прийнятого пального (чеки приймання) та обсягами реалізації пального (з урахуванням чеків повернення), які наведені у додатку 2. Крім того, за усіма адресами АЗС платник податків здійснював реалізацію пального у жовтні-грудні 2022 року, при цьому за даними СОД РРО у цьому періоді взагалі відсутня інформація про надходження нафтопродуктів (за чеками приймання відповідно до кодів згідно з УКТЗЕД) на АЗС. За результатами вибіркового аналізу електронних копій фіскальних чеків, наявних в СОД РРО встановлено, що платником податків через зареєстровані РРО створювались розрахункові документи при продажу підакцизних товарів без використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД найменування товарів, тобто без наявності в них усіх обов`язкових реквізитів (у листі наведені приклади). Крім того, за результатами вибіркового аналізу електронних копій фіскальних чеків, наявних в СОД РРО у 2022-2023 роках виявлено випадки реалізації алкогольних напоїв, що підлягають маркуванню марками акцизного податку (далі - МАП), без зазначення в електронних копіях фіскальних чеків МАП на алкогольні напої, що свідчить про недотримання платником податків вимог порядку проведення розрахунків (також наведений приклад).

Відтак, даний лист в розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для проведення фактичної перевірки, а тому доводи позивача відносно процедурних порушень, допущених відповідачем під час призначення фактичної перевірки, є безпідставними.

Верховний Суд у своїх постановах від 11.07.2022 у справі № 120/5728/20-а та від 21.12.2022 у справі № 500/1331/21 звернув увагу, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

Як вбачається з наказу від 25.04.2023 №523-п, перевірка призначена на підставі пп.80.2.2 п.80.2 ст. 80 ПК України, отже, контролюючим органом обґрунтовано підстави для призначення перевірки, враховуючи також лист ДПС України від 03.04.2023 №7101/7/99-00-07-04-02-07.

Крім того, за пп.19-1.1.4 п.19-1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Таким чином, здійснення вищевказаних функцій є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень).

Щодо правомірності прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, якими за порушення позивачем пп.2, 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівля, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР), на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 та пп.1, 7 ст.17 Закону № 265/95-ВР застосована штрафна санкція у розмірі 99849,75 грн. та 5100,00 грн. відповідно, слід зазначає таке.

Відносно застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, позивач зазначив, що в ході фактичної перевірки не було зафіксовано невидачу розрахункового документу, більше того, зміст акту фактичної перевірки вказує, що фіскальні звітні чеки на реєстраторі розрахункових операцій друкуються. При цьому, відповідач не посилається на факти непроведення або проведення на неповну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО, або на факт невидачі позивачем розрахункового документу за придбані товари (послуги). Відсутність у фіскальному чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, та цифрового значення марки акцизного податку (серія та номер) на алкогольні напої не свідчить про невидачу розрахункового документу, а тому не може бути підставою для застосування відповідальності за п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.

Відносно застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення п.11 ст.3 Закону № 265/95-ВР, позивач зазначив, що відповідач не надає належного підтвердження цього факту, тобто копій таких чеків, крім того, в самому акті перевірки не зазначено, в яких саме чеках відсутні обов`язкові реквізити. Долучена роздруківка незрозумілих таблиць з написом "Додаток" не є ані фіскальним чеком, ані копією цього чеку, що не дає підстав стверджувати про доведеність факту порушення позивачем вимог п.11 ст.3 Закону 265/95-ВР.

Суд вважає такі доводи позивача помилковими.

Згідно зі статтею 2 Закону № 265/95-ВР розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі,створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

При цьому, пунктом 2 та 11 статті 3 цього Закону передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 року №13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350, затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів/ електронних розрахункових документів (далі Положення №13).

Згідно з пунктом 2 розділу 2 Положення № 13 визначено обов`язкові реквізити фіскального касового чека на товари (послуги), який повинен містити, в тому числі: код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

Пунктом 3 розділу І Положення № 13 передбачено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/ електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 року у справі №500/6845/21 сформував правовий висновок, згідно до якого Закон №265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення №13 форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності). За змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення №13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

Отже відсутність обов`язкових реквізитів у фіскальних касових чеках на товари (послуги) є свідченням створення суб`єктом господарювання невідповідних розрахункових документів, а тому проведення розрахункових операцій через РРО без видачі розрахункового документа встановленої форми та змісту тягне за собою застосування фінансової санкції, передбаченої Законом № 265/95-ВР.

Зокрема, відповідальність за порушення норм Закону № 265/95-ВР суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), встановлена статтею 17 цього Закону.

Відповідно до пункту 1, 7 частини першої статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;

- триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В ході проведення фактичної перевірки позивача, та згідно наданої інформації у листі ДПС України від 03.04.2023 №7101/7/99-00-07-04-02-07, а також почекової інформації (електронних копій розрахункових документів фіскальних чеків), отриманої перевіряючими в ході перевірки згідно баз даних СОД РРО за період з 01.10.2022 по 26.04.2023 (додаток до акту перевірки) по РРО (ф.н. ), які використовує позивач на АЗС за адресою: вул. Магістральна, 2а, м. Олександрія, смт. Пантаївка, встановлено здійснення роздрібної торгівлі підакцизними товарами без використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, МАП зазначених у Додатку до акту перевірки, та, як наслідок, видачі розрахункового документу не встановленого зразка, згідно виданих фіскальних чеків з реалізації підакцизних товарів, зазначених у Додатку до акту, на загальну суму 66566,50 грн. (зокрема, без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД на суму 65552,50 грн., та без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) на суму 1014,00 грн.) (а.с.60-64).

Статтею 83 Податкового кодексу України передбачено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 року № 477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок).

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Отже, інформація, яка зберігається в СОД РРО точно відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека. В даному випадку, в колонках роздрукованої інформації з СОД РРО за період з 01.10.2022 по 26.04.2023 (додаток до акту перевірки) по РРО (ф.н. ) зазначена повна назва позивача та його адреса, а у графі, де повинні бути відображені код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД та цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) зазначено "0" та "Null" відповідно.

Відтак, висновки фактичної перевірки підтверджуються належними письмовими доказами.

Водночас, суд звернув увагу на те, що розраховуючи штрафні санкції за порушення позивачем п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР відповідачем застосовано штраф у розмірі 150 % вартості проданих з порушеннями, встановленими п.1 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР, товарів (робіт, послуг), тобто 99849,75 грн. (66566,50 грн. х 150%) (а.с.74).

Поряд з цим, відповідач не обґрунтував підстав застосування до позивача штрафу саме у розмірі 150% вартості проданих товарів.

Відповідно до пункту 111.4 ст.114 ПК України особа вважається такою, що вчинила правопорушення повторно, якщо вона була притягнута до відповідальності у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини першої статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Тобто, зі змісту статті 17 Закону №265/95-ВР під порушенням вчиненим вперше розуміється продані з порушеннями товари (роботи, послуги), тобто дії вчинені у множині. У даній статті не зазначаються часові межі продажів з порушеннями товарів (робіт, послуг).

Суд вважає, що всі порушення, наведені в Акті фактичної перевірки № 3126/11/11/РРО/21070140 від 26.04.2023 є такими, що вчинені позивачем вперше.

Таким чином, застосування до позивача санкції за порушення п.2 ст.3 Закону №265/95-ВР як за таке, що вчинено повторно, є протиправним, оскільки позивач до цього не притягувався до відповідальності за аналогічне правопорушення протягом останнього календарного року (доказів протилежного відповідач суду не надав), тому податкове повідомлення-рішення від 17.05.2023 року № 4 підлягає скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в сумі 33283,25 грн..

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн. (а.с.10), а тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (31,71%) на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 851,10 грн..

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 17.05.2023 року №4 в частині застосування штрафної санкції в сумі 33283,25 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер - 2000" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486) судовий збір в сумі 851,10 грн..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО