Справа № 160/10745/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/10745/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р. (суддя Рищенко А.Ю) в адміністративній справі №160/10745/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до його стажу періодів роботи за Списком №1 з 12.10.1998 р. по 18.10.1998 р., з 19.10.1998 р. по 25.11.1998 р., з 26.11.1998 р. по 01.12 1998 р., з 31.12.1998 р. по 31.12.1999 р., з 01.03.2001 р. по 30.06.2003 р., з 01.06.2004 р. по 31.10.2004 р., з 01.10.2005 р. по 31.08.2009 р., з 01.05.2010 р. по 31.12.2010 р., з 30.12.2011 р. по 31.08.2012 р., а також періоду проходження служби в органах УМВС з 02.12.1990 р. по 30.01.1998 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи за Списком №1 з 12.10.1998 р. по 18.10.1998 р., з 19.10.1998 р. по 25.11.1998 р., з 26.11.1998 р. по 01.12 1998 р., з 31.12.1998 р. по 31.12.1999 р., з 01.03.2001 р. по 30.06.2003 р., з 01.06.2004 р. по 31.10.2004 р., з 01.10.2005 р. по 31.08.2009 р., з 01.05.2010 р. по 31.12.2010 р., з 30.12.2011 р. по 31.08.2012 р., та період проходження служби в органах УМВС з 02.12.1990 р. по 30.01.1998 р., та провести перерахунок його пенсії з дати її призначення - 18 червня 2020 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що відповідачем при призначенні йому пенсії протиправно не зараховані до загального та спеціального стажу вищезазначені періоди навчання, роботи та служби в органах внутрішніх справ, які підтверджені записами у трудовій книжці.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р., ухваленим за результатом розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву задоволено. Судом, також, здійснено розподіл судових витрат та стягнуто за рахунок відповідача на користь позивача 1073,60 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Посилаючись на порушення норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання провести позивачу перерахунок пенсії з 18 червня 2020 р. та в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн., прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в цій частині.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем зазначено про необхідність застосування процесуальних наслідків порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач у 2023 році пред`явив позовну вимогу про здійснення перерахунку його пенсії з дати її призначення, тобто з 18 червня 2020 р. Однак, пенсія є періодичною виплатою, тому про порушення своїх прав позивач мав можливість дізнатися саме з часу її призначення. Також скаржник вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн., оскільки позивачем не було надано детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, не надано доказів витраченого адвокатом часу на їх виконання.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції рішення без змін, як законне та обґрунтоване та вказує на те, що про порушення своїх прав він дізнався 17.04.2023 після отримання інформації про зарахований стаж роботи та розмір пенсії. На думку позивача, він дотримався строку звернення до адміністративного суду. Крім того, оскільки відповідач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині визнання судом протиправними дій відповідача щодо незарахування спірних періодів роботи, служби та навчання, він, тим самим, визнає правильність такого рішення. В частині розміру витрат, понесених на оплату роботи адвоката, доказом таких витрат є видана адвокатом кватанція.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 18 червня 2020 р. призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. При призначенні пенсії до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 не були зараховані періоди його навчання з 12.10.1998 р. по 18.10.1998 р., з 19.10.1998 р. по 25.11.1998 р., роботи з 26.11.1998 р. по 01.12 1998 р., з 31.12.1998 р. по 31.12.1999 р., з 01.03.2001 р. по 30.06.2003 р., з 01.06.2004 р. по 31.10.2004 р., з 01.10.2005 р. по 31.08.2009 р., з 01.05.2010 р. по 31.12.2010 р., з 30.12.2011 р. по 31.08.2012 р. у ДВАТ Шахта Степова. Також до його страхового стажу не було зараховано період проходження служби в органах УМВС з 02.12.1990 р. по 30.01.1998 р.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

За результатом розгляду адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування позивачу при призначенні пенсії до його спеціального та страхового стажу спірних періодів роботи та вказав про необхідність здійснити таке зарахування та перерахунок пенсії з дати її призначення - 18 червня 2020 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлені обставини, які є підставами для перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

Щодо правильності встановлення судом першої інстанції обставин у справі.

Як зазначено в оскарженому рішенні суду першої інстанції, «судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 18.06.2020 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до вимог п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення (а.с.84 звор. бік).

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, фактичні обставини справи встановлюються адміністративним судом виключно на підставі доказів, які відповідають вимогам їх належності, допустимості, достовірності, достатності, як це передбачено статтями 73-76 цього ж Кодексу.

Кодекс адміністративного судочинства України не визначає «матеріали справи» в якості доказів. Матеріали справи це зміст усіх документів, які наявні у справі, у тому числі, процесуальні документи (ухвали, рішення, постанови), які складені судом, інші документи, визначені Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, а також документи, які подані сторонами на підтвердження позовних вимог та заперечень на позов. Саме останні мають досліджуватися та оцінюватися судом як докази по справі.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем до суду першої інстанції надана копія рішення Першотравенського об`єднаного управління ПФУ № 44 від 02.09.2020 «Про призначення пенсії», яким позивачу призначена пенсія за віком на умовах ЗУ №1058-ІУ, Прик. полож., п.2, ч.1; ЗУ №1788, ст.13 «а» (а.с.53). Це рішення містить розрахунок розміру пенсії (середньомісячний заробіток (12835 грн.) х коефіцієнт стажу (0.35500) та розрахунок стажу: страховий стаж (повний) складає 35 років (р) 6 місяців (м) 19 днів (д), з яких: страховий стаж до 01.01.2004 7 р. 1 м. 19 д., страховий стаж після 01.01.2004 16 р. 5 м. 0 д., додаткові роки за список 1 12 р.0 м. 0 д., в т.ч. робота за списком № 1 12 р. 1 м. 5 д.

Позивач не згоден із розрахунком його повного та спеціального стажу, а також сумою нарахованої пенсії. Проте перевірка такого розрахунку здійснюється в межах позову про оскарження рішення про призначення пенсії, складовим якого є розрахунок страхового/пільгового стажу. Позивач зазначене рішення в судовому порядку не оскаржив. Він також не звернувся до відповідача за роз`ясненням підстав для нарахування пенсії та отриманням рішення № 44. На стадії судового провадження у цій справі правом на зміну предмету позову не скористався.

Суд першої інстанції, у свою чергу, залишив поза увагою те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо суті спору, порушеного позивачем.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV) передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Пунктом «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення (Закон № 1788-ХІІ) визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Зважаючи на приписи наведених законів територіальний орган Пенсійного фонду України, як суб`єкт владних повноважень, при зверненні особи із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, перевіряє відповідність заявника наступним умовам, необхідним для призначення пенсії за віком на пільгових умовах: досягнення особою (чоловік) 50 років; робота з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1; зайнятість повний робочий день; наявність атестації робочого місця; наявність страхового стажу не менше 25 років, з яких не менше 10 років - на роботах за Списком №1.

Позивач (17.06.1970 року народження) станом на 18.06.2020 досяг 50-рчного віку, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 , дата заповнення 02.10.1998, позивач був прийнятий на роботу гірника підземного з повним робочим днем у шахті (а.с.62-64).

Відомості про атестацію робочого місця позивача - відсутні.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731) визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Такий правовий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 02 серпня 2023 р. у справі № 646/12392/15-а.

Крім того, пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Міністерством праці України № 58 від 29.07.1993, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (в редакції від наказу №29 від 26.03.1996), визначено, що якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Оскільки трудова книжка позивача не мала даних про проведену атестацію робочого місця, територіальний орган Пенсійного фонду України на законних підставах зробив запит до роботодавця для отримання додаткових документів.

ВСП «Шахтоуправління Першотравенське «ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» 18.06.2020 видало довідку №52 про підтвердження позивачу наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с.55,56). У довідці зазначені періоди, в які позивач виконував гірничі роботи з повним робочим днем у шахті «Степова» (за класифікатором професій ДК 003-95), періоди, в яких позивач виконував гірничі роботи, менше 50 % робочого часу знаходився у шахті «Степова», а також зазначено дні, коли позивач виконував роботи на поверхні.

У спірні періоди: 01.03.2001 - 30.06.2003, 01.06.2004 - 31.10.2004, 01.10.2005 - 31.08.2009, 01.05.2010 - 31.12.2010, 30.12.2011 - 31.08.2012 позивач виконував гірничі роботи, менше 50 % робочого часу знаходився у шахті.

Згідно пунктів 2, 3, 7,10 Порядку № 383 застосування списків № 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2019 р. у справі №295/8979/16-а вказав на те, що однією з умов, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, є робота зі шкідливими і важкими умовами праці протягом повного робочого дня. Виключно записами в трудовій книжці не може бути підтверджено, чи був зайнятий працівників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці протягом повного робочого дня. А тому для підтвердження даної обставини відповідач правомірно вимагає від працівника надання відповідних уточнюючих довідок.

Як вбачається із розрахунку стажу позивача, спірні періоди 01.03.2001 - 30.06.2003, 01.06.2004 - 31.10.2004, 01.10.2005 - 31.08.2009, 01.05.2010 - 31.12.2010, 30.12.2011 - 31.08.2012 не були зараховані до пільгового стажу, зважаючи на те, що позивач не виконував роботу, передбачену Списком № 1, повний робочий день, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Щодо періоду з 12.10.1998 по 26.11.1998.

Згідно запису № 3 трудової книжки позивача,12.10.1998 він був прийнятий учнем підземного гірічоробочого з повним робочим днем у шахті на дільниці ВШТ на підставі наказу 49к від 12.10.1998 (а.с.63).

Згідно довідки № 2127 від 23.12.2019 позивач проходив навчання в Учбовому пункті шахти «Степова» (підрозділ «Учбово-курсового комбінату» Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля») з відривом від виробництва з 19 жовтня 1998 р. по 25 листопада 1998 р. (протокол № 57 від 25.11.1998) (а.с.59).

Згідно довідки № 52 про підтвердження наявного трудового стажу, позивач з 19.10.1998 по 25.11.1998 перебував на курсах гірник підземний (а.с.55).

Таким чином, запис трудової книжки позивача не відповідає даним, зазначеним у наведених вище довідках, в частині дати його зарахування на курси (12 або 19 жовтня).

Пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я. Відповідно до ст. 18 цього Закону, до професійно-технічних навчальних закладів належать також навчально-курсові комбінати, навчальні центри та інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту. Випускнику професійно-технічних закладів освіти відповідно до їх освітньо-кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії) та видається відповідний документ про освіту встановленого зразка. За наявності відповідного документа про освіту встановленого зразка період навчання зараховується до страхового стажу.

Отже, період навчання (за умови підтверджуючих документів) зараховується до стажу роботи, який давав право на призначення трудової пенсії, а також до страхового стажу.

Проте, для зарахування періоду навчання на курсах до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, необхідним є підтвердження обставини фактичної тривалості роботи позивача в підземних умовах, навчання протягом повного робочого дня, оплата праці за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій.

Зважаючи на відсутність документів на підтвердження наведених вище обставин, а також невідповідність запису № 3 трудової книжки даним, зазначеним у довідках № 2127 та № 52, спірний період з 12.10.1998 по 26.11.1998 правомірно не зараховано до спеціального стажу.

Щодо періоду проходження служби в органах УМВС з 02.12.1990 по 30.01.1998.

Згідно запису № 2 трудової книжки, позивач з 03.12.1990 по 30.01.1998 служив в органах внутрішніх справ.

Позивачем до позовної заяви додана довідка №18/18-К-137 від 06.08.2020, видана Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області про проходження ним служби в органах внутрішніх справ з 03.12.1990 та звільнення з 31.01.1998 за скоєння проступків, які дискредитують звання начальницького складу (а.с.33).

Колегія суддів зазначає, що серед документів, які надавались позивачем для призначення пенсії, зазначена довідка відсутня. Крім того, запис № 2 трудової книжки позивача не містить відтиску печатки УМВС України в Дніпропетровській області, як того вимагає п. 4.1 Інструкції № 110. Також, у трудовій книжці зазначено про те, що позивач служив в ОВС по 30.01.1998, а у довідці №18/18-К-137 зазначена інша дата 31.01.1998.

Невідповідність запису № 2 трудової книжки довідці №18/18-К-137 в частині дати звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ, а також відсутність відбитку печатки під записом № 2 про звільнення зі служби, унеможливлює зарахування спірного періоду до загального трудового стажу.

Колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до територіального органу Пенсійного фонду України після приведення запису № 2 його трудової книжки у відповідність фактичної дати звільнення та оформлення його у відповідності до п.4.1 Інструкції № 110.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу, що трудова книжка позивача видана/заповнена Першотравенським районним військовим комісаріатом 02.10.1998, тобто після спливу 8 років після завершення ним служби у ВС СРСР (з 24.06.1988 по 30.05.1990), в той час, як позивач з 03.12.1990 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, де і мала бути заповнена його трудова книжка. Дані про те, що трудова книжка НОМЕР_2 є дублікатом - відсутні. Ця обставина підлягає перевірці при вирішенні питання про зарахування періоду служби позивача в органах внутрішніх справ до загального трудового стажу у випадку звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України із додатковими документами.

Суд першої інстанції перевірку обґрунтованості заявлених позовних вимог належним чином не здійснив, свідченням чого, у тому числі, є зобов`язання судом відповідача зарахувати період служби позивача в органах внутрішніх справ з 02.12.1990 (як про це просив позивач), не пересвідчившись, що у трудовій книжці у запису № 2 зазначена інша дата - "03.12.1990". Доводи відповідача судом першої інстанції взагалі відхилені без будь-якого мотивування.

Невідповідність висновку суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального права призвели до ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню на підставі статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенню позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 р. в адміністративній справі №160/10745/23 - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 13 грудня 2023 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий