Справа № 380/6900/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/6900/23 пров. № А/857/12139/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року, ухвалене суддею Чаплик І.Д. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/6900/23 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/002419;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA209000/2022/900208/2 від 05.12.2022 року.

09 червня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA209000/2022/900208/2 від 05.12.2022 року.

Визнав протиправною та скасував картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України № UA209170/2022/002419.

Стягнув на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України судовий збір в сумі 3006 грн 08 коп.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, оскільки у ньому відповідач не здійснив розрахунок митної вартості і не навів відповідні мотиви. При цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються, виключно, на його припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважає, що позивач, під час митного оформлення, надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували, товар, що оцінювався та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, натомість, відповідач не довів правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності, щодо складових митної вартості.

У зв`язку із цим та внаслідок того, що декларант не надав документів, які витребовував відповідач, митний орган застосував резервний метод визначення митної вартості товарів.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач (Покупець) уклав з компанією, Федеративна Республіка Німеччина (Продавець), зовнішньоекономічний контракт № GMBH-1306 від 13.06.2016 року, згідно з яким Продавець продає, а Покупець купує вантажні шини, які були у вжитку та придатні для подальшого використання. Загальна кількість шин за даним контрактом складає 20 000 шин, які були у вжитку, з яких Покупець має закупити протягом 2016-2017 років товар у кількості 5000 шт., в 2020-2021 у кількості 15 000 шт. Товар поставляється партіями. Асортимент, кількість, ціна за одиницю, загальна вартість партії товару визначається інвойсом. Інвойс надається на кожну партію товару. Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021 року.

30.12.2021 року Продавець і Покупець уклали додаткову угоду до контракту № GMBH-1306 від 13.06.2016 року, якою було внесено зміни до Контракту: загальна кількість шин за цим контрактом складає 20 000 шин, які були у вжитку, з яких Покупець має закупити протягом 2016-2017 років товар у кількості 5000 шт., 2020-2021 років у кількості 15 000 шт., 2022 року у кількості 10 000 шт., 2023 року у кількості 10 000 шт., 2024 року у кількості 10 000 шт., 2025 року у кількості 10 000 шт. Дія контракту продовжена до 31.12.2025 року.

Відповідно до Інвойсу № 220201 від 22.11.2022 року загальна кількість товару складає 261 штуку, загальна вартість товару 15 965,00 Євро.

Для здійснення митного оформлення товару позивач подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 22UA66U2 від 02.12.2022 року, разом із такими документами:

- пакувальний лист (Packing list) № 220201 від 28.11.2022 року;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 220201 від 28.11.2022 року;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 127665 від 28.11.2022 року;

- декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № 220201 від 28.11.2022 року;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 28-11-22 від 28.11.2022 року;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 28.11.2022 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № GMBH-1306 від 13.06.2016 року з додатками;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Б/Н від 30.12.2021 року;

- договір про надання послуг митного брокера № ЛТШ-4993 від 25.01.2021 року;

- договір (контракт) про перевезення № 24112022 від 24.11.2022 року;

- заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, що включені до Зеленого переліку відходів № 12079/22 від 19.08.2022 року;

- перепустка D-097472 від 01.12.2022 року;

- копія митної декларації країни відправлення № 22PL451010E1364310 від 29.11.2022.

Митну вартість товару декларант визначив за ціною договору, на рівні від 65,13 до 71,07 Євро/шт. залежно від ваги шини (або 1,13 Євро/за кг. нетто).

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця витребувала:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь декларант надав такі додаткові документи:

- лист пояснення б/н від 02.12.2022 року;

- зовнішньоекономічний контракт № GMBH-1306 від 13.06.2016 року з додатками (повторно);

- банківський платіжний документ, що стосується товару від 30.11.2022 року;

- довідка про транспорті витрати № 28-11-22 від 28.11.2022 року (повторно);

- договір на перевезення № 24112022 від 24.11.2022 року (повторно);

- прайс-лист продавця (повторно);

- копію митної декларації країни відправлення (повторно).

05.12.2022 року Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № 209000/2022/900208/2.

Підставою для коригування митної вартості є наступні причини:

- в гр.2 CMR є незавірені належним чином виправлення;

- у преамбулі до контракту зазначено, що до контракту укладались додаткові угоди № 1, 2, 3, які до митного оформлення не надані;

- у п. 3.1 контракту зазначено, що оплата повинна здійснюватись термін 30 днів від дати отримання товару, або на умовах вказаних у інвойсі, проте у інвойсі відсутні конкретні терміни оплати.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували: товар 1 - МД № UA209230/2022/3811 від 02.11.2022 року, рівень митної вартості 1.201 дол. США/кг, товар 5 UA 209190/2022/33177 від 19.09.22 року - 1.2 дол. США/кг; UA 100180/2022/32756 від 22.11.2022 року - 1.41 дол. США/кг; UA 100180/2022/31921 від 14.11.2022 року - 1.4 дол .США/кг, МД № UA209230/2022/12457 від 22.11.2022 року, рівень митної вартості 1.41 дол. США/ кг.

У зв`язку із цим Львівська митниця оформила Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2022/002419.

06.12.2022 року декларант подав нову митну декларацію, якій присвоєно номер № 22UA08U0, на підставі якої митниця здійснила відпуск товарів у вільний обіг на території України.

Не погодившись із рішенням про коригування митної вартості ввезеного товару позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, який задекларований, згідно із митною декларацією № 22UA66U2 від 02.12.2022 року, декларант має подати такі документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення);

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та кількісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що, при надісланні декларанту вимоги про витребування документів, які передбачені частиною 2 статті 53 МК України, відповідач не вказав із яких причин витребовує вказані документи. На думку апеляційного суду, це позбавило декларанта належним чином відреагувати на вимогу відповідача.

При цьому, як встановлено із рішення про коригування митної вартості товару, витребування відповідачем вказаних вище документів було зумовлено тим, що подані декларантом до митного оформлення документи мають розбіжності і не мають всіх складових митної вартості.

Це відповідач пов`язує із тим, що:

- в гр.2 CMR є незавірені належним чином виправлення;

- у преамбулі до контракту зазначено, що до контракту укладались додаткові угоди № 1, 2, 3, які до митного оформлення не надані;

- у п. 3.1 контракту зазначено, що оплата повинна здійснюватись термін 30 днів від дати отримання товару, або на умовах вказаних у інвойсі, проте у інвойсі відсутні конкретні терміни оплати.

У відповідь на запит відповідача декларант надав такі додаткові документи:

- лист пояснення б/н від 02.12.2022 року;

- зовнішньоекономічний контракт № GMBH-1306 від 13.06.2016 року з додатками (повторно);

- банківський платіжний документ, що стосується товару від 30.11.2022 року;

- довідка про транспорті витрати № 28-11-22 від 28.11.2022 року (повторно);

- договір на перевезення № 24112022 від 24.11.2022 року (повторно);

- прайс-лист продавця (повторно);

- копію митної декларації країни відправлення (повторно).

Щодо виявлених розбіжностей позивач пояснив, наступне:

- при заповненні автотранспортної накладної CMR № 127665 від 28.11.2022 року постачальником була допущена помилка у написанні адреси покупця, яка не впливає на митну вартість товару;

- додаткові угоди № 1, 2, 3 до контракту № GMBH 1306 враховані при укладенні нового контракту від 07.09.2020 року, оскільки попередній контракт був обтяжений великою кількістю додаткових угод;

- декларант надав платіжне доручення про оплату за товар в термін, що вказаний в контракті, водночас інвойс, згідно з умовами контракту може містити інший термін оплати, якщо такий не вказаний у контракті.

Надаючи оцінку доводам сторін, щодо правомірності рішення відповідача про коригування митної вартості, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідач стверджує, що автотранспортна накладна (CMR) № 127665 від 28.11.2022 року має незавірене належним чином виправлення.

Апеляційний суд дослідив автотранспортну накладну та встановив, що вона має виправлення щодо адреси місяця знаходження позивача (покупця).

На думку апеляційного суд це виправлення жодним чином не впливає на складові митної вартості товару, оскільки адреса місяця знаходження позивача не містить числових значень митної вартості товару.

Натомість, автотранспортна накладна містить інші належним чином заповнені відомості, які впливають на митну вартість товару, зокрема, дата і місце складання (Zwickau, 28.11.2022 року), найменування та адреса постачальника (Reinfenwelt), найменування покупця, місце відправлення (Zwickau), місто доставки (Вінниця), найменування перевізника (ТзОВ «ТК «Сан»), номер інвойсу, найменування товару, вага, номер транспортного засобу, яким здійснювалося перевезення.

Щодо тих розбіжностей, що у преамбулі до контракту зазначено, що до контракту укладались додаткові угоди № 1, 2, 3, які до митного оформлення не надані, то апеляційний суд з`ясував, що позивач надав до митного оформлення додаток від 30.12.2021 року до контракту, який стосується нових умов закупівлі товару у продавця, щодо кількості та періоду. Тобто позивач надав актуальну інформацію щодо закупівлі партій товару. При цьому, враховуючи велику кількістю змін до контракту від 13.06.2016 року, сторони 07.09.2020 року виклали його у новій редакції.

Щодо тих розбіжностей, що у інвойсі відсутні конкретні терміни оплати, то апеляційний суд встановив, що у п. 3.1 контракту передбачено, що оплата за товар здійснюється протягом 30 днів з дати отримання товару, якщо інше не передбачено в інвойсі. Тобто в інвойсі міг бути передбачений інший термін оплати, якщо такий відсутній то застосовується термін оплати передбачений у контракті. Оскільки у інвойсі відсутні умови щодо оплати товару, то позивач керувався пунктом 3.1 контракту та здійснив оплату за товару протягом 30 днів з дати отримання товару про що надав банківський платіжний документ, що стосується товару від 30.11.2022 року.

Отже, на думку апеляційного суду, сумніви митного органу щодо митної вартості товару, яку задекларував позивач, згідно із митною декларацією № 22UA66U2 від 02.12.2022 року, є необґрунтованими, що позбавляє відповідача права самостійно коригувати митну вартість товару, що вказана у цій митній декларації.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що відповідач обрав резервний метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 93 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідач у рішенні про коригування митної вартості ввезеного позивачем товару зазначив, що визначив митну вартість товару, зважаючи на раніше визнану (визначену) митним органом митну вартість, та послався на митні декларації: товар 1 - МД № UA209230/2022/3811 від 02.11.2022 року, рівень митної вартості 1.201 дол. США/кг, товар 5 UA 209190/2022/33177 від 19.09.22 року - 1.2 дол. США/кг; UA 100180/2022/32756 від 22.11.2022 року - 1.41 дол. США/кг; UA 100180/2022/31921 від 14.11.2022 року - 1.4 дол .США/кг, МД № UA209230/2022/12457 від 22.11.2022 року, рівень митної вартості 1.41 дол. США/ кг.

Разом з тим, відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що у рішенні про коригування митної вартості відсутні порівняльні характеристики товару, який ввозив позивач та того, який за основу коригування обрала митниця.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару UA209000/2022/900208/2 від 05.12.2022 року є необґрунтованим та прийнятим з порушенням статей 53-55 МК України, а тому його необхідно скасувати.

Аналогічно і картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/002419 необхідно скасувати, оскільки така є наслідком прийнятого рішення про коригування митної вартості товару.

Цей висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року в справі № 380/6900/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 25.12.2023 року