Справа № 450/3929/23
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2023-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/3929/23 Провадження № 2-а/450/91/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 394975 від 29.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 394975 від 29.07.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 29.07.2023р. по вул.Пасічній у м.Львові, керуючи автомобілем порушила швидкісний режим в населених пунктах, автомобіль рухався зі швидкістю 81км/год., чим порушила п.12.4 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач намагалась пояснити інспектору, що нею не було вчинено жодного порушення, просила надати докази вчиненого правопорушення та надати можливість подати пояснень. Однак інспектор відмовилась у наданні доказів та в поданні будь-яких пояснень.

Вважає, що оскаржувана постанова була складена відносно неї незаконно. Додає, що всупереч нормам КУпАП, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, на підставі яких працівником поліції зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області подав відзив на позовну заяву в якому щодо задоволення позовних вимог заперечив. Вказав, що відповідно до оскаржуваної постанови 29.07.2023р. о 17год 08 хв по вул.Пасічна, 88 у м.Львові, позивач, керуючи транспортним засобом Skoda Karoq д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 81км/год, чим перевищив дозволений ліміт швидкості більше ніж на 31км/год, тим самим порушив вимоги пункту 12.4 ПДР. Візуалізовані дані приладу приладу спростовують доводи позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксовано сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 № ТС 008367, що підтверджується відеофайлом. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обгрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, однак його представник подав заяву про розгляд справи у відсутності представника. У попередньому судовому засіданні представник позивача Сухай О.В. позовні вимоги підтримала, вказала, що з долученого відеозапису, наданого представником відповідача вбачається, що за кермом транспортного засобу Skoda Karoq д.н.з. НОМЕР_1 був чоловік, а позивач сиділа на пасажирському сидінні.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАД № 394975 від 29.07.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 гривень.

Відповідно до даної постанови вбачається, що 29.07.2023р. о 17год 08 хв по вул.Пасічна, 88 у м.Львові, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Karoq д.н.з. НОМЕР_1 рухалась зі швидкістю 81км/год, швидкість вимірювалась приладом вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС 008367, чим порушила вимоги пункту 12,4 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Skoda Karoq д.н.з. НОМЕР_1 здійснювала керування таким о 17год 08хв. 29.07.2023р., відповідно до оскаржуваної постанови. З долученого відеозапису вбачається що за кермом транспортним засобом Skoda Karoq д.н.з. НОМЕР_1 перебуває особа чоловічої статі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові ВС від 20.02.19 року № 404/4467/16-а, зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, вказані обставини виключають склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та унеможливлюють притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2Кодексу адміністративногосудочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах пропротиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.

Натомість відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав, до відзиву таких доказів не долучив. Дані обставини не були спростовані відповідачем письмовим відзивом, тобто суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови, - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 394975 від 29.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за 1 ст. 122 КУпАП -закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536, 80 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяН. Б. Добош