Справа № 280/9013/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року Справа № 280/9013/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №159/4-0801 від 14.08.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою суду від 31.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №159/4-0801 від 14.08.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу є протиправним та підлягає скасуванню. Представник позивача зазначає, що у контролюючого органу не було підстав приймати спірне рішення, оскільки позивач станом на дату його прийняття не мав податкового боргу, а всі зобов`язання згідно поданих декларацій були своєчасно сплачені платником податку. Також, представник позивача вказував на те, що зі змісту оскаржуваного рішення неможливо встановити період та структуру боргу за яким його прийнято, що свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення. З урахуванням викладеного у позовній заяві та додаткових поясненнях, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що борг у позивача виник за декларацією від 20.04.2023 № у сумі 135483,00 грн. (з граничим терміном сплати 01.05.2023), а тому рішення про стягнення коштів без звернення до суду винесено без порушення 90 денного терміну після виникнення боргу. Відповідач зазначає, що на момент винесення спірного рішення у позивача був наявний податковий борг, що виник раніше боргу за декларацією №9 від 20.04.2023. Вказує, що за позивачем податковий борг обліковується з 2014 року безперервно, зокрема станом на 31.12.2022 податковий борг позивача становив 92260,62 грн., станом на 20.04.2023 - 687016,10 грн., станом на 14.08.2023 - 686037,13 грн., а тому зазначені зобов`язання, у відповідності до вимог статті 87 Податкового кодексу України, підлягали погашенню попередньо за борг, що виник за декларацією № від 20.04.2023 у розмірі 135483,00 грн. З урахуванням викладеного, коли позивач у 2023 році сплачував зобов`язання по деклараціям на які посилається у позовній заяві, згідно вимог ст.87 ПК України, здійснювалося погашення податкового боргу у календарній черговості. Відповідач зазначає, що доказів відсутності боргу станом на 01.01.2023 позивачем не надано. З урахуванням викладеного у позовній заяві, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 14.08.2023 ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято рішення №159/4-0801 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, яким відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України, вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 135483,00 грн. шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах ПрАТ «Електротехнологія».

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пі час розгляду справи судом встановлено, що підставою для прийняття спірного рішення стали висновки контролюючого органу про те, що позивачем своєчасно не сплачено податкове зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023 в розмірі 135483,00 грн., а кошти які сплачувались платником податків було спрямовано в погашення боргу за попередні періоди.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги навпаки вказував на те, що ним зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023 сплачено вчасно, а податкового боргу позивач не мав, а тому контролюючим орган не мав права зараховувати сплачені кошти в рахунок погашення неіснуючого боргу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України, у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, судом встановлено, що позивачем до контролюючого органу подано декларацію № від 20.04.2023, відповідно до якої позивач взяв на себе зобов`язання сплатити кошти в розмірі 135483,00 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24.04.2023 позивачем в погашення зобов`язань з ПДВ сплачено грошові кошти в розмірі 125998,00 грн., а 25.04.2023 - 9485,00 грн., загальна сума сплати - 135483,00 грн.

Тобто, позивачем у строк до 01.05.2023 перераховано до бюджету грошові кошти для погашення зобов`язання в розмірі 135483,00 грн., відповідно до декларації № від 20.04.2023.

Разом з тим, відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Отже, чинним законодавством України передбачено, що у випадку наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи мають обов`язок проводити зарахування сплачених коштів в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року №5 затверджено Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок), який визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до пункту 2 Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Згідно пункту 1 підрозділу 1 розділу ІІ Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Відповідно до пункту 2 підрозділу 1 розділу VI Порядку, визначення первинних показників щодо сум погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску:

1) первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є:

відомості Казначейства про надходження сум податків, зборів, єдиного внеску у вигляді технологічних файлів @B та @E;

подана платниками звітність, у тому числі уточнена (зменшення суми податкового боргу / заборгованості зі сплати єдиного внеску за рахунок зменшення платником сум грошових зобов`язань / сум єдиного внеску);

декларація з податку на додану вартість із заявленою сумою від`ємного значення у рахунок погашення боргу, сумою до відшкодування з державного бюджету на поточний рахунок платника податків;

скарга (заява) платника податків або ухвала суду про відкриття провадження у справі, інформацію про які внесено після настання граничного строку сплати грошових зобов`язань / сум єдиного внеску, визначених податковим органом;

рішення податкового органу, прийняте за результатами оскарження в адміністративному порядку податкового повідомлення-рішення / вимог та рішень щодо єдиного внеску, яким скасовується або зменшується сума грошового зобов`язання та пені / сума єдиного внеску;

рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили;

договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) / графік погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) на підставі рішення суду або відповідно до закону, яким передбачено розстрочення (відстрочення);

рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте за наявності підстав, визначених статтею 101 розділу II Кодексу;

рішення про списання безнадійного податкового боргу, прийняте за наявності підстав, визначених статтею 97 розділу II Кодексу;

рішення про прощення (списання) податкового боргу (заборгованості з платежів до бюджетів), прийняте згідно з відповідним законом або на виконання рішення суду (у тому числі у справі про банкрутство), що набрало законної сили;

рішення про списання боргу (недоїмки) з єдиного внеску, прийняте за наявності підстав, визначених законодавством про збір та облік єдиного внеску;

рішення про скасування пені;

2) у разі наявності у платника податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів, єдиного внеску) кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених податковими органами (органи державної виконавчої служби, органами Казначейства) заходів щодо стягнення податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів, єдиного внеску), простроченої заборгованості, зараховуються в рахунок погашення такого боргу (заборгованості) згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг;

3) у разі погашення податкового боргу (зі сплати платежів до бюджетів, єдиного внеску) у спосіб, інший ніж надходження коштів, таке погашення здійснюється згідно з черговістю його виникнення: в першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг;

4) у разі погашення суми податкового боргу (його частини) шляхом подання платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від`ємним значенням суми податкових зобов`язань тощо, нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах.

Отже, облік податкових зобов`язань, стану розрахунку з бюджетом, тощо, здійснюється шляхом ведення ІКП такого платника податків в розрізі кожного окремого податку та збору.

При цьому, з огляду на закріплені принципи ведення ІКП, відомості, що відображаються в ІКП є достовірними, поки у встановленому законодавством України порядку не буде доведено протилежного.

В свою чергу, у разі виявлення помилок у ІКП платник податків має право звернутися до контролюючого органу з вимогою проведення коригування ІКП та виправлення недоліків у її ведення.

В даному випадку, судом встановлено, що станом на дату погашення позивачем грошового зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023 в розмірі 135483,00 грн., ІКП позивача мала запис про наявність у позивача заборгованості зі сплати ПДВ в розмірі 687016,10 грн.

А тому, з урахуванням положень п.87.9 ст.89 ПК України та пункту 2 підрозділу 1 розділу VI Порядку, грошові кошти в розмірі 135483,00 грн. було автоматично спрямовано на погашення заборгованості за минулі періоди.

При цьому, станом на дату прийняття спірного рішення, в ІКП позивача також містився запис про наявність за позивачем заборгованості зі сплати ПДВ.

За таких обставин, з огляду на наявність в ІКП позивача запису про наявність у нього заборгованості зі сплати ПДВ за попередні періоди, кошти в розмірі 135483,00 грн. не могли бути зараховані, як сплата зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023, а тому приймаючи спірне рішення відповідач обґрунтовано виходив із того, що зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023 у встановлені строки не сплачено.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що дана справа стосується правомірності прийняття рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №159/4-0801 від 14.08.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, а не правильності ведення ІКП позивача.

У разі якщо позивач вважає, що у його ІКП безпідставно обліковуються певні суми податкового боргу, то позивач має право вимагати проведення коригування ІКП шляхом виключення сум податкового боргу, які на думку позивача обліковуються безпідставно.

Разом з тим, у даному випадку під час прийняття спірного рішення за позивачем обліковувався податковий борг за попередні періоди, а відповідно рішення прийнято обґрунтовано та підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття спірного рішення контролюючий орган діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому таке рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» (69065, м.Запоріжжя, вул.Електрозаводська, буд.3, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова