Справа № 240/17002/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/17002/23

категорія 102090000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши в письмовому провадженні питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання протиправними дій щодо зняття 05 травня 2023 року ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання скасувати відомості про зняття із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що з 29 липня 2022 року місце проживання неповнолітніх осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку було задекларовано в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_4 . Проте, у травні 2023 року законному представнику вказаних неповнолітніх осіб ОСОБА_1 стало відомо, що з 05 травня 2023 року відповідачем їх було знято з реєстрації за вказаною адресою за заявою власника житла. Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень такими, що не узгоджуються з приписами Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року №265, а також такими, що фактично позбавили неповнолітніх зареєстрованого місця проживання, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, поданим в інтересах своїх доньок.

Ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження й постановлено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти доводів та вимог останньої заперечує, вважаючи їх безпідставними, адже зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено ним у повній відповідності до вимог чинного законодавства. Водночас, повідомляє й про те, що 05 травня 2023 року разом із вказаними неповнолітніми особами реєстрацію місця проживання за спірною адресою за заявою власника житла було припинено і їх матері - ОСОБА_1 .

У відповіді на відзив позивач зазначає, що дії відповідача порушують положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суперечать практиці Європейського суду з прав людини та є втручанням у право осіб (неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) на користування житлом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно із частиною 1статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За змістом частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Проте, сама лише по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Так, Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується сааме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У справі, що розглядається, предметом спору є зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місця проживання доньок позивача - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Відтак, даний спір пов`язаний з реалізацією житлових прав особи/осіб, зокрема, права на користування житловим будинком, тобто з цивільним правом.

Відповідач у таких відносинах владних управлінських функцій по відношенню до законного представника позивачів не здійснює, а є органом, якій виконує свої обов`язки щодо реєстрації місця проживання у межах правовідносин з власником майна.

Водночас, у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо).

Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Аналогічна правова позиція булла неодноразово висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в постановах від 16 травня 2018 року (справа №337/2535/2017, провадження №14-130цс18), від 10 квітня 2019 року (справа №826/3620/17, провадження№11-1393апп18).

У цих справах Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування зняття з реєстрації місця проживання не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Верховний Суд також дотримується зазначеної правової позиції, що відображено в його постановах від 27 липня 2023 року у справі №420/13945/22, від 06 жовтня 2021 року у справі №200/1418-21-а, від 24 вересня 2019 року у справі №815/6940/13-а, від 14 квітня 2020 року у справі №820/6646/17, від 27 червня 2019 року у справі №638/13249/16-а, від 22 листопада 2019 року у справі №826/852/16, від 21 лютого 2020 року у справі №1640/2294/18, від 01 квітня 2020 року у справі №447/302/17 тощо.

Таким чином, суд зазначає, що спір про фактично поновлення реєстрації місця проживання неповнолітніх доньок позивача, незважаючи на участь у ньому суб`єкта владних повноважень, не є публічно-правовим, а має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина 1 статті 239 КАС України).

Враховуючи викладене, заявлені у даній справі позовні вимоги не можуть бути розглянуті за правилами адміністративного судочинства, адже має місце цивільно правовий спір, у зв`язку із чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Провадження в адміністративній справі № 240/17002/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції загального суду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко