Справа № 336/7160/21
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/9/2023
20 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Щасливої О.В.,
розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа - інспектор з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябінін Святослав Миколайович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 23 серпня 2021 року інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябініним С.М. за ознаками правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 122 КупАП.
В обґрунтування вимог в заяві зазначила, що оскаржувана постанова містить висновки про те, що о 14 годині 13 хвилин 23 серпня 2021 року по вул. Рішельєвській в м. Одесі позивачка здійснила зупинку керованого нею транспортного засобу на смузі для маршрутних транспортних засобів, що суттєво перешкоджало дорожньому руху. Означені дії, зазначає позивачка, на думку автора постанови, містять ознаки порушення пункту позивачем пункту 17.1 Правил дорожнього руху України і утворюють диспозицію ч. 3 ст. 122 КупАП.
Винесенню оскаржуваної постанови передували такі обставини, зазначає позивачка. Близько 14-00 години 23 серпня 2021 року вона дійсно здійснювала рух за кермом транспортного засобу «Toyota Land Cruiser 200», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Рішельєвській в м. Одесі, коли на панелі приладів висвітився напис щодо необхідності дозаправки авто холодоагентом та рекомендація щодо термінової зупинки з метою вимкнення двигуна. Оскільки паркувальних місць поряд не виявилось, позивачка прийняла рішення щодо зупинки в крайній правій смузі проїзної частини, якомога ближче до краю дороги. Ввімкнувши аварійний сигнал, вона відкрила капот з метою перевірки та можливого усунення технічної поломки. Оглянувши автомобіль, вона переконалася в тому, що стався надрив одного з патрубків системи охолодження двигуна та виток антифризу, констатація чого зумовила прийняття нею рішення про виклик евакуатора з метою доставки автомобіля до найближчої станції технічного обслуговування. В цей же час до неї підійшов інспектор ОСОБА_2 та в категоричній формі зажадав, щоб вона негайно залишила смугу для руху транспорту загального користування. Усі пояснення позивачки щодо технічної несправності автомобіля інспектором були проігноровані, після чого він виніс постанову про вчинення позивачкою адміністративного правопорушення. За спливом близько тридцяти хвилин приїхав евакуатор та відвіз автомобіль позивачки до дилерського центру «Toyota Віді Пальміра».
Вважає, що постанова не ґрунтується на фактичному вчиненні нею правопорушення в сфері безпеки руху, а зупинка була зумовлена причинами об`єктивного змісту. Разом з тим вона вжила максимум зусиль, щоб вказана ситуація, що має ознаки крайньої необхідності, спричинила якомога менше шкоди для інших учасників дорожнього руху, та виконала усі дії, що передбачені правилами дорожнього руху у випадках вимушеної зупинки транспортного засобу через його технічну несправність. Між тим автор постанови поверхнево підійшов до здійснення свого обов`язку з`ясування усіх обставин, що підлягають доказуванню, виявив формальний підхід до констатації її вини та призначення адміністративного стягнення.
У зв`язку з викладеним просить оскаржувану постанову скасувати.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.09.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
На підставі ухвали суду від 17.01.2022 року первісного відповідача інспектора Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябініна С.М. замінено на Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, а інспектора Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябініна С.М. залучено до участі в справі в якості третьої особи.
Позивач до суду не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у її відсутність, а також прохання про задоволення позову, що у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України не є перешкодою для вирішення справи без участі позивача.
Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився; хоча й не надав клопотання про розгляд справи у його відсутність; проте в особі свого представника звернувся із письмовим відзивом.
Вказані обставини згідно із п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС зумовили проведення судового розгляду без участі відповідача.
З письмового відзиву відповідача випливає, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності службовою особою Департаменту було дотримано порядок накладення адміністративного стягнення у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.
Що стосується тверджень про виклик евакуатора у зв`язку з технічною несправністю автомобіля, вони спростовуються матеріалами відео- та фотофіксації, наданими інспектором, про те, що автомобіль зрушив з місця зупинки самостійно, а акт отримання послуг евакуатора не містить посилання на дату, тому не може бути доказом непричетності позивачки до вчинення інкримінованих їй дій. Що стосується вказаної зупинки, з матеріалів відеофіксації випливає, що після зупинки керованого позивачкою транспортного засобу з нього вийшли три особи: жінка, чоловік та дитина на спрямували свої кроки в бік торгівельної точки, що суперечить твердженням позивачки про екстреність зупинки та вчинення нею дій щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Вільне ж, на власний розсуд, виконання учасником дорожнього свого руху обов`язків, встановлених правилами про безпечний рух, не може межувати з відсутністю реагування на такі порушення з боку уповноважених на здійснення контролю за дотриманням правил дорожнього руху службових осіб Департаменту.
У зв`язку з викладеним представник відповідача просить про залишення позову без задоволення.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають частковому задоволенню, з наступних міркувань.
Судом встановлено, що 23 серпня 2021 року інспектором Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябініним С.М. відносно позивачки винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 122 КупАП за ознаками ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, а саме: зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.
Фактичні обставини вчинення правопорушення, як випливає із змісту постанови, зводяться до того, що позивач о 14 годині 13 хвилин 23 серпня 2021 року здійснила зупинку керованого нею транспортного засобу на смузі для маршрутних транспортних засобів по вул. Рішельєвській в м. Одесі.
За змістом п. 17.1 «Правил дорожнього руху України», порушення якого інкриміновано позивачці, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.
Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 статті 122 КупАП, за ознаками якої складений протокол, передбачений, зокрема, такий склад адміністративного правопорушення, як ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, в тому числі, зокрема, зупинка на смузі для маршрутних транспортних засобів.
Суд вважає, що висновок автора постанови ґрунтується на достатніх фактичних даних, що свідчать на користь порушення позивачем правил безпеки дорожнього руху.
Означений висновок суду підтверджують оглянуті судом фотозображення правопорушення, що є засобом фіксації як правопорушення, так і процедури притягнення позивачки до відповідальності за нього.
В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Не вбачаючи підстав для констатації в діях посадової особи, уповноваженої на виявлення правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, порушень законності при притягненні фізичної особи до відповідальності, суд вважає, що оскаржувану постанову винесено у відповідності до вимог законодавства, що регулює притягнення до адміністративної відповідальності за загальними правилами.
Вирішуючи позов, суд вважає, що позивач не довів ґрунтовність своїх тверджень, тоді як надані суб`єктом владних повноважень фактичні дані свідчать, як зазначено, про те, що ОСОБА_1 не дотрималася вимог пункту 17.1 «Правил дорожнього руху України».
Хоча в силу ст. 77 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень тягар доведення правомірності рішень, дій чи бездіяльності покладений на відповідача, проте однією з засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, що означає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення.
Проте той факт, що процесуальним опонентом позивача є суб`єкт владних повноважень, не звільняє сторону від доказування в розумінні ст. 78 КАС України.
Метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що означає наявність такої передумови для захисту права, як його порушення суб`єктом владних повноважень.
Суд не вбачає ознак порушення права в доводах позивача про недотримання відповідачем процедури притягнення до відповідальності, а самі доводи знаходить такими, що наповнені лише формальним змістом, що не дає підстав для їхнього використання при ухваленні рішення на користь вимог позову.
Вирішуючи позов, суд вважає, що позивач не довів ґрунтовність своїх тверджень, тоді як автор постанови діяв у відповідності до вимог закону та свого службового обов`язку при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а заява про те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність свого рішення не позбавляє інших учасників правовідносин доводити ґрунтовність своїх вимог.
У зв`язку з викладеним суд знаходить цілком правомірними дії поліцейського в цій частині.
У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При розв`язанні позовних вимог, суд у відповідності до наведеної статті вважає за можливе врахувати, що порушення правил безпеки руху, яке не є тяжким, позивач припустився, добросовісно вважаючи, що діє правомірно, суспільно небезпечних наслідків від цього не настало.
У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що порушення, хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, проте є малозначним, так як не посягає ні на чиї охоронювані законом права та інтереси.
Бере до уваги суд і відсутність фактів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в минулому.
Враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є не покарання, а запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі законності та поваги до суспільних цінностей, суддя знаходить за можливе звільнити особу від накладеного на неї стягнення.
За змістом ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладені обставини, задовольняючи позов частково, суд знаходить всі підстави для зміни постанови в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усним зауваженням у зв`язку із малозначністю вчиненого.
Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 121 ч. 6, 22, 258, 288 КУпАП, суд
Позов ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради задовольнити частково.
Змінити постанову від 23.08.2021 року, яку винесено інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Рябініним Святославом Миколайовичем за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 3 КупАП, відносно ОСОБА_1 .
Викласти постанову в частині накладення стягнення у такій редакції:
«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 122 ч. 3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі закрити.».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.
Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О.В. Щаслива