Справа № 160/24807/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/24807/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/24807/23 (головуючий суддя першої інстанції Юрков Е.О.) за позовом ОСОБА_1 до Командувача оперативно-стратегічного угрупування військ «Таврія» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ командувача оперативно- стратегічного угруповання військ «Таврія» від 27.08.2023 року №316/дск «Про результати службового розслідування» щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності;

- забезпечити докази шляхом зобов`язання відповідача надати до суду та позивачу витяг з наказу, що оскаржується, та витяг з акту службового розслідування у частині, що не містять обмеження доступу або службової інформації.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: засвідченої належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (документ, що посвідчує особу позивача) та його копії відповідно до кількості учасників справи; документу про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору; заяву про забезпечення доказів з урахуванням вимог статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України.

17.10.2023 року на виконання вимог зазначеної ухвали, позивач надав до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, до якої долучено заяву про забезпечення доказів та копію паспорту для ідентифікації особи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду є необґрунтованою та прийнята з порушенням норм процесуального права. Скаржник зазначає, що своєчасно подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, проте суд першої інстанції безпідставно не врахував її. Вказує, що він є звільненим від сплати судового збору за подання заяв (клопотань) в усіх судових інстанціях на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Зазначає, що забезпечення доказів необхідно для повного та всебічного розгляду справи.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо передачі справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем частково виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року про залишення позовної заяви без руху станом на день постановлення оскаржуваної ухвали, а тому позов підлягає поверненню позивачеві.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем, в порушення вимог ч.3 ст.161 КАС України не надано документа про сплату судового збору як за подання позовної заяви, так і за подання заяви про забезпечення доказів. Також позивачем не надано документів, які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Колегія суддів зазначає, що позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як військовослужбовця у справі, пов`язаній з виконанням військового обов`язку.

Суд першої інстанції не дослідив вказане клопотання, не надав оцінку доводам позивача, а лише послався на відсутність документа про сплату судового збору, як підставу для залишення позовної заяви без руху.

Апеляційний суд вважає, що до позивача має застосовуватися п.12 ч.1 ст.5 Закон України «Про судовий збір», оскільки однією з вимог позову є - визнання протиправним та скасування наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ «Таврія» від 27.08.2023 року №316/дск «Про результати службового розслідування» щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що безпосередньо пов`язано з виконанням військового обов`язку та проходженням військової служби.

Суд першої інстанції мав би зобов`язати позивача обґрунтувати заявлене клопотання або ж надати додаткові докази на його підтвердження.

Отже, суд першої інстанції повинен був врахувати доводи позивача та об`єктивно дослідити заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, на підставі п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо ненадання позивачем засвідченої належним чином копії документа на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача (паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу позивача) у відповідності до кількості учасників справи, а також копій документів, долучених до адміністративного позову, для примірника позову відповідачу, як підстава для повернення адміністративного позову, колегія суддів зазначає, що до заяви про усунення недоліків додано копію паспорта позивача, в тому числі для направлення відповідачу, а тому сумнівів щодо адміністративної процесуальної дієздатності позивача надані до позовної заяви документи не викликають.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно не врахував надані позивачем документи на усунення недоліків адміністративного позову та передчасно повернув адміністративний позов.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення адміністративного позову.

Згідно із п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 109, 243, 250, 294, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/24807/23 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року в адміністративній справі №160/24807/23 скасувати.

Справу №160/24807/23 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко