Справа № 160/3548/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2023 рокуСправа №160/3548/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач-2) в якій позивач просить суд:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 02.10.1979 по 20.06.2022 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 ;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 09.11.2022.
Ухвалою суду від 20.03.2023 прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
13.04.2023 відповідач-1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що 09.11.2022 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком. Заява позивача та додані до неї документи розглядалися ГУ ПФУ в Чернігівській області. Рішенням відповідача-2 від 15.11.2022 позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на адресу позивача направлено повідомлення про відмову у призначенні пенсії за віком листом від 22.11.2022 №0400-010226-8/119180. З огляду на вищезазначене, відповіжач-1 не розглядав заяву позивача про призначення пенсії по суті та не приймав рішення про відмову в призначенні пенсії. Крім того, при досліджені трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 встановлено, що записи про зміну прізвища, внесенні з порушенням порядку, встановленому Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників №58, що унеможливлює зарахування періодів роботи позивача на підставі записів трудової книжки серії. З огляду на вищезазначене, страховий стаж позивача з 01.01.1998 зараховано на підставі відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку (Довідка ОК-5). Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) обрахованого по 18.03.2004 страховий стаж позивача становить 12 років 04 місяці 02 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (менше 29 років).
Відповідач-2 відзив на позовну заяву до суду не надав.
Ненадання відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних у справі документів.
Ухвалою суду від 12.05.2023 зобов`язано позивача надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали належним чином засвідчені копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 23.04.1990; свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 21.09.2002; зупинено провадження у справі до отримання судом витребуваних доказів.
На виконання вимог ухвали суду від 12.05.2023, позивачем подано до суду заяву, в якій зазначено, що надати свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 23.04.1990, немає можливості, так як оригінал документу не зберігся, бо шлюб був укладений на території російської федерації, тому не має за можливим отримати свідоцтво про шлюб повторно. Разом з тим до заяви долучено копію свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 21.09.2002.
Ухвалою суду від 25.12.2023 провадження у справі поновлено.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.11.2022 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява про призначення пенсії та додані до неї документи розглядалися ГУ ПФУ в Чернігівській області за принципом екстериторіальності.
Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області №96 від 15.11.2022 відмовлено позивачу у призначенні пенсії. В рішенні встановлено, що вік заявниці 60 років; страховий стаж за наданими документами 12 років 04 місяці 02 дні. У відмові зазначено, що до страхового стажу не зараховано: періоди роботи в трудовій книжці НОМЕР_2 , оскільки заміна прізвища ОСОБА_2 проведена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; період навчання відповідно до диплому ДП №604863 та період роботи в колгоспі «шлях до комунізму» відповідно до довідки від 02.11.2022 №190, оскільки відсутні документи про зміну прізвища ОСОБА_2 . Для зарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 періоду навчання відповідно до диплому НОМЕР_7 та періоду роботи в колгоспі «Шлях до комунізму» відповідно до довідки від 02.11.2022 №190, необхідно надати документ, що підтверджує зміну прізвища ОСОБА_2 .

Позивач, не погодившись з рішенням відповідача-2 щодо відмови у призначенні пенсії за віком, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

У статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1058, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 передбачено, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

На підставі пункту 2.3 Інструкції №58, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

За змістом пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Аналогічні норми були закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 (далі Інструкція №162), яка діяла під час оформлення трудової книжки позивача.

Так, пунктами 2.2, 2.3 Інструкції №162 було визначено (мовою оригіналу):

« 2.1. Заполнение трудовых книжек и вкладышей к ним производится на языке союзной, автономной республики, автономной области, автономного округа, на территории которых рас положено данное предприятие, учреждение, организация, и на официальном языке СССР.

2.2. Заполнение трудовой книжки впервые производится администрацией предприятия в присутствии работника не позднее недельного срока со дня приема на работу.

В трудовую книжку вносятся:

сведения о работнике: фамилия, имя, отчество, дата рождения, образование, профессия, специальность;».

Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд зазначає, що відповідачем-2 відмовлено у призначенні пенсії позивачу за формальних обставин, оскільки заміна прізвища ОСОБА_2 проведена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, період навчання відповідно до диплому ДП №604863 та період роботи в колгоспі «шлях до комунізму» відповідно до довідки від 02.11.2022 №190, оскільки відсутні документи про зміну прізвища ОСОБА_2 .

З цього приводу суд зазначає, що частиною 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону №1058).

Також, приписами пункту 3.3 розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності бланки документів; допомогу особам, зазначених у п. 1.1 і 1.2 розділу І вказаного порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пунктом 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

З аналізу викладених норм слід дійти висновку, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За наведених обставин, суд зазначає, що відповідач-2 не був позбавлений права перевірити інформацію, яка зазначена у трудовій книжці та інших документах позивача, як того вимагає частина 3 статті 44 Закону №1058-IV.

Отже, суд приходить до висновку про передчасність та протиправність відмови відповідача-2 в призначенні позивачу пенсії за віком.

Відтак, рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області № 96 від 15.11.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки та призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком, суд зазначає таке.

ГУ ПФУ в Чернігівській області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржила позивач, є суб`єктом владних повноважень, який має зарахувати спірний період до страхового стажу позивача та призначити пенсію позивачу.

Викладене свідчить, що у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду та призначення пенсії за віком.

За таких обставин належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 , є такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією № від 23.02.2023.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області, рішенням якого порушені права ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_8 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (адреса: вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, 14005; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21390940) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 96 від 15.11.2022 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.11.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судові витрати у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар