Справа № 380/25869/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 рокусправа № 380/25869/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо ненадання повної відповіді на адвокатські запити адвоката Гриців О.Я. від 04.10.2023 та 16.10.2023;

зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області надати адвокату Гриців О.Я. інформацію, запитувану нею в адвокатських запитах від 04.10.2023 та 16.10.2023 , а саме: які слідчі дії проведені під час досудового розслідування кримінального провадження №0000174 від 17.01.2023 за заявою про вчинення злочину ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування сторонніх пристроїв під час вчинення шахрайських дій, що мали місце 13.01.2023 під час яких було здійснено вхід та авторизацію в Internet Banking Приват24 клієнта ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування та власників мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також виписки від операторів мобільного зв`язку, під час вчинення шахрайських дій, зокрема зміни логіну для входу Приват24 (зміни фінансового номеру)?.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що адвокатом Гриців О.Я. здійснюється представництво та захист інтересів ОСОБА_2 04.10.2023 та 16.10.2023 позивачем надіслано адвокатські запити відповідно до ст.20,24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність до Головного управління Національної поліції у Львівській області про надання інформації. 16.10.2023 та 01.11.2023 позивачем отримано відповіді, однак такі надані не належно.

Ухвалою суду від 13.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 21.12.2023 у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у Львівській області про закриття провадження у справі №380/25869/23 відмовлено.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечує повністю та просить відмовити, оскільки останнім надано відповідь на адвокатські запити від 04.10.2023 та 16.10.2023. Питання що ставляться в адвокатських запитах стосується реалізації повноважень адвоката у кримінальному провадженні. Головним управління Національної поліції у Львівській області не вчинено жодних дій, що перешкоджають ОСОБА_1 у кримінальному провадженні реалізувати свої повноваження.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №00004 виданим 26.08.2016 на підставі рішення Ради адвокатів Тернопільської області від 02.08.2013 року №7.

До матеріалів справи долучено копію ордера серія ВО №1051197 від 03.10.2023 про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 16.01.2023 у СВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області адвокатом Гриців Ольгою Ярославівною.

04.10.2023 адвокатом Гриців О.Я. начальнику слідчого відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області надіслано адвокатський запит, у якому адвокат з посиланням на статтю 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також у зв`язку з наданням правової допомоги ОСОБА_2 , просила повідомити : які слідчі дії проведені під час досудового розслідування кримінального провадження №0000174 від 17.01.2023 за заявою про вчинення злочину ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування сторонніх пристроїв під час вчинення шахрайських дій, що мали місце 13.01.2023 під час яких було здійснено вхід та авторизацію в Internet Banking Приват24 клієнта ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування та власників мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також виписки від операторів мобільного зв`язку, під час вчинення шахрайських дій, зокрема зміни логіну для входу Приват24 (зміни фінансового номеру).

Листом від 13.10.2023 №7145/54/02-2023 Головне управління Національної поліції у Львівській області повідомило адвоката Гриців О.Я., що кримінальне провадження №000174 згідно постанови прокурора Тернопільської окружної прокуратури об`єднано до кримінального провадження №0000241 за яким в подальшому визначено територіальну підслідність за відділенням поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, про підозру нікому не повідомлено, кримінальне провадження не закрито.

16.10.2023 адвокатом Гриців О.Я. повторно подано адвокатський запит, у зв`язку з ненаданням вичерпної відповіді на адвокатський запит від 04.10.2023, у якому просила повідомити: які слідчі дії проведені під час досудового розслідування кримінального провадження №0000174 від 17.01.2023 за заявою про вчинення злочину ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування сторонніх пристроїв під час вчинення шахрайських дій, що мали місце 13.01.2023 під час яких було здійснено вхід та авторизацію в Internet Banking Приват24 клієнта ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування та власників мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також виписки від операторів мобільного зв`язку, під час вчинення шахрайських дій, зокрема зміни логіну для входу Приват24 (зміни фінансового номеру).

Листом від 30.10.2023 №7546/54/06-23 Головне управління Національної поліції у Львівській області надало відповідь аналогічну від 13.10.2023.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, що полягають у ненаданні запитуваної інформації, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності, дій відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правові засади здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовано Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 №5076-VI.

Пунктами 1, 2 пункту 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 2 цього Закону закріплено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність. З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Статтею 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначені професійні права адвоката, згідно з якими під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з частини 1 статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємству установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Абзацом 1 частини 2 вказаної статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною 3 статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Згідно з статтею 11 Закону України Про інформацію та статті 10 Закону України Про доступ до публічної інформації, особа має право вільного доступу до інформації про себе. Відповідно, розпорядник інформації зобов`язаний безперешкодно і безкоштовно надати інформацію про особу, якої вона стосується, на вимогу такої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, що визначено ст.1 цього Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Однією із засад діяльності Поліції згідно із статтею 9 Закону є відкритість та прозорість, що включає забезпечення доступ до публічної інформації, володільцем якої вона є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом. Поліція може оприлюднювати (поширювати) інформацію з обмеженим доступом лише у випадках та в порядку, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.04.2020 у справі №826/7244/18, дає підстави для висновку, що Головне управління Національної поліції у Львівській області є розпорядником публічної інформації. При цьому, розглядаючи запит адвоката про надання інформації, Головне управління Національної поліції у Львівській області виступає представником влади, здійснює свої визначені законом повноваження і в порядку їх реалізації вирішує питання, що впливають на права та обов`язки суб`єкта звернення.

Викладене, з огляду на згадане рішення суду касаційної інстанції, свідчить, що спори, пов`язані з розглядом відповідних запитів, мають публічно-правовий характер, адже пов`язані зі здійсненням владно-управлінських функції правоохоронного органу як розпорядника інформації, а тому повинні вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Вказане спростовує доводи відповідача, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства і має вирішуватися судами за правилами КПК України.

Суд зазначає, що позивачем в адвокатських запитах було поставлені питання : які слідчі дії проведені під час досудового розслідування кримінального провадження №0000174 від 17.01.2023 за заявою про вчинення злочину ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування сторонніх пристроїв під час вчинення шахрайських дій, що мали місце 13.01.2023 під час яких було здійснено вхід та авторизацію в Internet Banking Приват24 клієнта ОСОБА_2 .?; чи встановлено місце перебування та власників мобільного телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , а також виписки від операторів мобільного зв`язку, під час вчинення шахрайських дій, зокрема зміни логіну для входу Приват24 (зміни фінансового номеру).

Відповідачем 13.10.2023 надано відповідь, що кримінальне провадження №000174 згідно постанови прокурора Тернопільської окружної прокуратури об`єднано до кримінального провадження №0000241 за яким в подальшому визначено територіальну підслідність за відділенням поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, про підозру нікому не повідомлено, кримінальне провадження не закрито. Аналогічного змісту надано відповідь від 30.10.2023.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Судом встановлено, що відповідачем не надано належної інформації щодо запитуваних питань поставлених в адвокатських запитах від 04.10.2023 та від 16.10.2023, відповідно Головним управлінням Національної поліції у Львівській області здійснено неналежний розгляд адвокатських запитів.

При вирішенні спору суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999 у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007 у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011 у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010 у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994 у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003 у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008 у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

За змістом частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі аналізу норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, встановлених обставин справи, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути адвокатські запити від 04.10.2023 та 16.10.2023, та надати відповідь, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 263, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області повторно розглянути адвокатські запити Гриців Ольги Ярославівни від 04.10.2023 та 16.10.2023 з урахуванням правової позиції, наданої судом у рішенні.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна