Справа № 381/3119/22
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 381/3119/22
Провадження № 2-а/369/99/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.

при секретарі судових засідань Варваровій М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення , -

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01.10.2022 відповідачем були складені постанови серії БАВ № 427809 та БАВ № 427810, згідно яких ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) відповідно та накладено штраф у розмірі 340 грн. 00 коп. та 340 грн. 00 коп. відповідно.

Позивачем зазначено, що у постанові серії БАВ № 427809 вказано, що він керуючи транспортним засобом здійснив стоянку, де для руху пішоходів залишилося менше 2-х метрів, чим порушив пп «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

У постанові серії БАВ № 427810 відповідач вказав, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для пішоходів залишилося менше 2-х метрів, чим порушив пп. «б» п. 15.10 ПДР України, на вимогу не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування, чим порушив пп. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР України.

ОСОБА_1 категорично не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки при складанні двох різних постанов в один і той же день інспектор поліції знехтувала вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП, адже не наклала санкції за більш серйозне правопорушення, а наклала стягнення за двома порушеннями.

Також зазначив, що транспортний засіб рухався, призупинився, щоб пропустити інший транспортний засіб, а тому не здійснював стоянку. Крім того, інспектор не проводила вимірювання відстані на тротуарі, а тому не може стверджувати, що там було менше двох метрів.

Як вказано в позовній заяві, позивач повідомив інспектора, що має усі необхідні документи з собою та пред`явить їх на законну вимогу після того, як інспектор зазначить законну причину зупинки транспортного засобу, пред`явить своє службове посвідчення та почне розгляд справи про адміністративне правопорушення, попередньо оголосивши час, місце розгляду справи.

Також, працівником поліції не роз`яснювались позивачу його права та обов`язки, згідно ст. 279 КУпАП, було порушено процесуальний порядок розгляду справи та не надано було можливості залучити захисника під час розгляду адміністративних справ.

Позивач просив суд скасувати постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ № 427809 та БАВ № 427810 від 01.10.2022.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.10.2022 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

16.01.2023 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доказів для аргументування своєї позиції надано не було.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою БАВ № 427809від 01 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з тим, що 01.10.2022 за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Південна, біля магазину «Сакура», він керуючи транспортним засобом ВАЗ 2171130, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку зазначеного транспортного засобу на тротуар, де для руху пішоходів залишилося менше 2-х метрів, чим порушив пп. «в» п. 15.10 ПДР України.

Постановою БАВ № 427810 від 01 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з тим, що 01.10.2022 за адресою: Київська обл., м. Вишневе, вул. Південна, він керуючи транспортним засобом ВАЗ 2171130, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для пішоходів залишилося менше 2-х метрів, чим порушив пп. «б» п. 15.10 ПДР України, на вимогу не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування, чим порушив пп. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР України

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17 зазначено, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Однак, у даній адміністративній справі відповідач жодних доказів (включаючи матеріали фото- та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мали місце, показань свідків і т.д.), які встановлювали б факт вчинення позивачем вказаних правопорушень, не надав.

У визначений ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.01.2023 строк відповідач не подав відзив проти позовної заяви та/або вищезазначені документи, щоб підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи; водночас, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заперечує обставини порушення ним пп. «в» п. 15.10, пп. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР України, а відтак заперечує факт вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено, вказані в постановах про накладення адміністративного стягнення, адміністративні проступки.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З огляду на вищевикладене, а також те, що позивач в своєму позові категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушень, а відповідач жодними доказами не спростовано наведених позивачем обставин та не доведено його винуватість у даних адміністративних правопорушеннях, шляхом подання доказів, на підставі яких можна було б встановити наявність в діях позивача складу адміністративних правопорушень та його винуватість у вчиненні таких, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані постанови є протиправними, внаслідок чого підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 19, 62 Конституції України, керуючись ст. ст. 251, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 229, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Київській області (, адреса: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ № 427809 та БАВ № 427810 від 01.10.2022 скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Тетяна ДУБАС