Справа № 160/23106/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 11.09.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати у пільговий стаж за списком №1 ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання з 01.09.1997 по 01.07.1998 р. в Першотравенському ПТУ №40.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення, а саме з 16.08.2023, з урахуванням норм ст. 8 ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80 % заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Ухвалою суду від 19.09.2023 року відкрито провадження у справі та зазначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
10.10.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у своєму відзиві зазначає, що Позивач на час завершення навчання в Першотравенському ПТУ № 40 за професією електрослюсар підземний та в подальшому, Позивач працював не за набутою професією та на посадах, які не дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, відсутні підстави для зарахування періоду навчання з 01.09.1997 по 01.07.1998 р. в Першотравенському ПТУ № 40 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Але це не відповідає дійсності та вводить в оману суд. Так, з 01.09.1997 по 01.07.1998 - ОСОБА_1 навчався в професійно-технічному училищі №40 м. Першотравенська за професією Електрослюсар підземний, відповідно до диплому НОМЕР_2 від 01.07.1998 реєстраційний № 210/98. Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 від 01.09.1997 серія НОМЕР_3 зазначено, що: з 01.09.1997 - Позивач був прийнята учнем електрослюсаря підземного на підприємство Державне Відкрите акціонерне товариство Шахта «Степова» дочірнє підприємство Державної холдингової компанії «Павлоградвугілля» та направлений на навчання в ПТУ № 40 м. Першотравенська, за професією Електрослюсар підземний; з 25.03.1998 - переведений учнем електрослюсаря чергового і по ремонту обладнання на дільницю з електромонтажу обладнання (електроцех) на час практики на вище зазначеному підприємстві; з 02.07.1998 після закінчення навчання в Першотравенському ПТУ № 40 Позивача було переведено електрослюсарем черговим і по ремонту обладнання 3 розряду з повним робочим днем на дільницю з електромонтажу обладнання (електроцех) на тому самому підприємстві. У зв`язку з тим, що обов`язковою умовою для роботи електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті є наявність відповідного віку, а саме 18 років. Тому Позивача лише 28.09.1998 року було переведено підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті на дільницю з електромонтажу обладнання на тому самому підприємстві, після того коли йому 11 вересня 1998 році виповнилось 18 років.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
16.08.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 25 управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області від 25.08.2023 року №70 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. В даному рішенні зазначено зокрема наступне.

Необхідний пільговий стаж роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії становить не менше 25 років.

Страховий стаж становить 49 років 10 місяців 1 день.

Пільговий стаж 24 роки 02 місяці 04 дні.

За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Дата з якої особа матиме право на пенсійне виплату - 12.09.2030 (відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058).

Позивачем в позовній заяві зазначено, що до пільгового стажу за Списком № 1 (підземні роботи) не зараховано період навчання в Першотравенському професійно-технічному училищі № 40 Дніпропетровської області. Дану інформацію можна побачити в Формі РС- право (розрахунок стажу) де зазначено, що період навчання з 01.09.1997 по 01.07.1998 зараховано лише до страхового стажу, що не відповідає чинному законодавству України. Зазначене і стало підставою звернення позивача з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Згідно з п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Частиною 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Щодо неврахування періоду навчання з 01.09.1997 по 01.07.1998 р. в Першотравенському ПТУ №40 до пільгового стажу за Списком №1.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як встановлено судом з трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 :

- запис 1 - 01.09.1997 - прийнято учнем електрослюсаря підземного з подальшим направленням на навчання до ПТУ №40 (наказ 40к від 08.09.1997);

- запис 2 - 25.03.1998 - переведено учнем електрослюсаря (слюсаря) чергового та з ремонту обладнання на ділянках ЕМО (ел.цех) на час практики (наказ 28 від 25.03.1998);

- запис 3 - 02.07.1998 - переведено електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту обладнання 3 розряду з повним робочим днем на ділянку ЕМО (наказ 1101 від 13.07.1998);

- запис 4 - 28.09.1998 - переведено підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті на ділянку ЕМО (наказ 101 від 28.09.1998).

Суд також наголошує, що по спірному періоду позивача наявні записи в трудовій книжці, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять.

Згідно Диплому ДЛ ВК №000781, ОСОБА_2 з 01.09.1997 по 01.07.1998 навчався в Першотравенському професійно-технічного училища №40 Дніпропетровської області за професією - електрослюсар підземний.

Статтею 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" встановлено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівника, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналогічна, за змістом, вимога міститься і в абзаці 1 пункту 26 Положення про професійно - технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 № 1240, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

Як встановлено судом, позивача 01.09.1997 року було прийнято учнем електрослюсаря підземного та направлено на навчання до ПТУ №40.

В період з 01.09.1997 року по 01.07.1998 рік навчався в ПТУ №40.

Закінчивши навчання 01.07.1998 переведено підземним електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем в шахті на ділянку ЕМО.

Відтак після закінчення навчання, перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.

У випадку позивача на час направлення на навчання його було прийнято на роботу учнем електрослюсаря підземного та після закінчення навчання, через 2,5 місяці переведено на роботу за одержаною професією підземним електрослюсарем, що не перевищує трьох місяців.

Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем-2 протиправно не враховано період навчання позивача з 01.09.1997 року по 01.07.1998 року до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на зазначене, з метою відновлення порушених прав позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу період навчання 01.09.1997 року по 01.07.1998 року до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи те, що відповідачем-2 не було зараховано період навчання позивача з 01.09.1997 року по 01.07.1998 року до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то відповідно підставою прийняття оскаржуваного рішення стала відсутність необхідного пільгового стажу 25 років.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення, а саме з 16.08.2023 року, з урахуванням норм ст. 8 ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" у розмірі 80 % заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що задоволення повністю вказаних позовних вимог, без перевірки суб`єктом владних повноважень, дотримання заявником усіх визначених законом умов, буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак в цій частині позов слід задовольнити частково, шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду, викладених у даній справі.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005р. № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У зв`язку із чинністю вказаної вище норми Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, який у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.

Таким чином, суд зобов`язує саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.

Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в загальному розмірі 1073,60 грн.

Таким чином, судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Чекірди Гната, будинок 10) від 25.08.2023 року №70 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Чекірди Гната, будинок 10) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання з 01.09.1997 по 01.07.1998 р. в Першотравенському ПТУ №40.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Чекірди Гната, будинок 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 16.08.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вулиця Чекірди Гната, будинок 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко