Справа № 520/2578/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. Справа № 520/2578/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 10.08.23 по справі № 520/2578/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Харківській області (далі по тексту - ГУ ДПС в Харківській області, відповідач), в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати податкові повідомлення рішення від 01 березня 2021 року № 0032-2415-2036 про сплату 3905 грн 93 коп., від 01 березня 2021 року № 0033-2415-2036 про сплату 3993 грн 56 коп., від 01 березня 2021 року № 0034-2415-2036 про сплату 1998 грн 87 коп., від 01 березня 2021 року № 0035-2415-2036 про сплату 1882 грн 02 коп, від 01 березня 2021 року № 0036-2415-2036 про сплату 3822 грн 47 коп., від 01 березня 2021 року № 0037-2415-2036 про сплату 4068 грн 68 коп., від 01 березня 2021 року № 0038-2415-2036 про сплату 417 грн 30 коп., від 01 березня 2021 року № 0039-2415-2036 про сплату 417 грн 30 коп., від 01 березня 2021 року № 0040-2415-2036 про сплату 417 грн 30 коп., від 01 березня 2021 року № 0041-2415-2036 про сплату 417 грн 30 коп., від 01 березня 2021 року № 0042-2415-2036 про сплату 25 грн 04 коп., від 01 березня 2021 року № 0043-2415-2036 про сплату 24 грн 20 коп., від 01 березня 2021 року № 0044-2415-2036 про сплату 25 грн 04 коп., від 01 березня 2021 року № 0045-2415-2036 про сплату 25 грн 04 коп., від 01 березня 2021 року № 0046-2415-2036 про сплату 25 грн 04 коп., від 01 березня 2021 року № 0047-2415-2036 про сплату 25 грн 04 коп., від 01 березня 2021 року № 0048-2415-2036 про сплату 25 грн 04 коп., від 01 березня 2021 року № 0049-2415-2036 про сплату 25 грн 04 коп., від 01 березня 2021 року № 0050-2415-2036 про сплату 23 грн 37 коп., від 01 березня 2021 року № 0051-2415-2036 про сплату 20 грн 45 коп., від 01 березня 2021 року №0052-2415-2036 про сплату 21 грн 28 коп., від 01 березня 2021 року № 0053-2415-2036 про сплату 24 грн 20 коп., від 01 березня 2021 року № 0054-2415-2036 про сплату 26 грн 29 коп.;

- вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, якими позивачу нараховані податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, оскільки при нарахуванні податку на належну ОСОБА_1 нерухомість (нежитлова) податковим органом неправильно визначено сумарну загальну площу об`єктів нерухомості, що перебували у її власності у спірному податковому періоді, базу оподаткування, ставку податку, питому вагу кожного об`єкта оподаткування нерухомості від сумарної житлової та загальної площі об`єктів нерухомості, не застосовано податкової пільги з даного податку. Також відповідачем не наведено розрахунків та обґрунтування виявлених порушень. При цьому, спірні податкові повідомлення-рішення не містять посилання на підставу для визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, призначення платежу та не надіслані у строки, встановлені пп.266.10.2 п.266.10 ст.266 ПК України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі №520/2578/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 01.03.2021 року:

- № 38/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2;

- № 39/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ;

- № 40/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ;

- № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 .

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (місце знаходження - м.Харків, вул.Пушкінська,46, код ЄДРПОУ - 43983495) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 66 (шістдесят шість)грн. 20 коп.

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, без з`ясування усіх обставин, що мають значення, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду 10.08.2023 у справі №520/2578/23, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги стверджував, що оскільки ОСОБА_1 відповідно до пп. 266.7.3. п. 266.7 ст. 266 ПК України на звірку даних до контролюючого органу не зверталася, будь-яких правовстановлюючих документів до ГУ ДПС в Харківській області не надавала, відповідач при прийнятті вищевказаних податкових повідомлень рішень, керуючись положеннями пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, виходив з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якими інформація щодо цільового призначення нежитлових будівель відсутня, у графі «Тип майна» зазначено нежитлові приміщення, без конкретизації приналежності.

Зважаючи на те, що позивачу на праві власності належать нежитлові приміщення (без конкретизації приналежності), податок за 2019 рік нараховано згідно з додатком № 1 до рішення XI сесії Харківської міської ради VII скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» на рівні 1 відсотку для нежитлових приміщень та 0,1 відсоток для інших будівель.

Відповідно до норм ст.266 ПК України та вказаного рішення міської ради, з урахуванням періоду володіння позивачем об`єктами нерухомості, ГУ ДПС у Харківській області правомірно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 01.03.2021 №38/20-40-24-15-2036, № 39/20-40-24-15-2036 № 40/20-40-24-15-2036 та № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 на загальну суму 1 669,2 грн.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належать наступні нежитлові та житлові об`єкти нерухомого майна, зокрема:

1. Квартири:

- квартира АДРЕСА_3 , площею 93,6 м2 (т.1 а.с. 225);

- квартира АДРЕСА_4 , площею 95, 7 м2 (т.1 а.с. 204);

- квартира АДРЕСА_5 , площею 47,9 м2. (т.1 а.с. 79-80);

- квартира АДРЕСА_6 , площею 45,1 м2. (т.1 а.с. 80);

- квартира АДРЕСА_7 , площею 91, 6 м2. (т.1 а.с. 124);

- квартира АДРЕСА_8 , площею 97, 5 м2 (т.1 а.с. 122).

2. Нежитлові приміщення:

- нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 106);

- нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 107);

- нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108);

- нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108);

- нежитлове приміщення 1-го поверху № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 5,8 м2 (т.1 а.с. 104);

3. Нежитлові підвальні приміщення.

За вказаними об`єктами нерухомого майна, відповідачем здійснено розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами за 2019 рік та прийнято податкові повідомлення-рішення:

1. № 32/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_3 , площею 93, 6 м2 ставка податку 1%);

2. № 33/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021(квартира АДРЕСА_4 , площею 95, 7 м2 ставка податку 1%);

3. № 34/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_5 , площею 47,9 м2 ставка податку 1%);

4. № 35/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_6 , площею 45,1 м2. ставка податку 1%);

5. № 36/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_7 , площею 91, 6 м2 ставка податку 1%;

6. № 37/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (квартира АДРЕСА_8 , площею 97, 5 м2 ставка податку 1%;

7. № 38/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка податку 1%);

8. № 39/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка податку 1%);

9. № 40/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка податку 1%);

10. № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ставка 1%);

11. № 43/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення 1-го поверху № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_10 , площею 5,8 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%;

12. № 42/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XVII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

13. № 53/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № ІX в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 ,, площею 5,8 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

14. № 44/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 ,, площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

15. № 45/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XІII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

16. № 46/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (ежитлове приміщення підвалу № VI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

17. № 50/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 5,6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

18. № 51/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 4,9 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

19. № 47/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № VII в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

20. № 52/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 5,1 м2, тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%) ;

21. № 49/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № X в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 6 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

22. № 54/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № ІV в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 6,3 м2 тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%);

23. № 48/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення підвалу № XVI в житловому будинку, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , площею 6 м2. тип об`єкту визначено як «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%).

Рішенням ДПС України від 26.10.2022 № 13342/6/99-00-06-01-04-06 скарга представника Іменинник В.О. на вказані податкові повідомлення - рішення залишена без задоволення, а рішення контролюючого органу - без змін.

Не погодившись із правомірністю визначення відповідачем сум податку, позивач, вважаючи, що сума податкових зобов`язань, яка визначена оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, розрахована невірно, звернулася до суду із зазначеною позовною заявою про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень: № 38/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2), № 39/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2), № 40/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2) та № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 (нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2) суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом у порядку ч.2 ст.77 КАС України не доведено юридичної правомірності та фактичної обґрунтованості обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки саме за ставкою 1% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. об`єкту нерухомого майна (41,73грн.) по вказаним вище об`єктам, відносно яких відсутні об`єктивні дані про належність до категорії готельних будівель, офісних будівель, торговельних будівель.

А відтак, за висновком суду ГУ ДПС у Харківській області у спірних правовідносинах частково не дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України, оскільки помилково кваліфікував нежитлову власність позивача (нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_2 ) у якості об`єкту оподаткування податком на нерухоме майно за ставкою 1,00% як до будівель готельних, офісних, торгівельних, у той час, як до вказаних будівель повинна застосовуватися ставка податку як для інших будівель 0,1 відсоток.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що сума податку за податковими повідомленнями рішеннями від 01.03.2021 № 32/20-40-24-15-2036, № 33/20-40-24-15-2036, № 34/20-40-24-15-2036, № 35/20-40-24-15-2036, № 36/20-40-24-15-2036, № 37/20-40-24-15-2036 обчислена контролюючим органом правильно, виходячи із сумарної загальної площі належних позивачу на праві приватної власності вказаних вище об`єктів житлової нерухомості (квартир) (471,40 кв.м. (93,60 кв.м+95,70 кв.м+47,90 кв.м+45,10 кв.м+91,60 кв.м+95,70 кв.м) без застосування зменшення відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України, та відповідної ставки податку (1%), установленої рішенням Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», як це передбачено пп. "в" пп.266.7.1 п.266.1 ст.266 ПК України, що узгоджується з вимогами чинного законодавства, та свідчить про правомірність прийняття вказаних рішень.

Позивач не заперечував такі розрахунки контролюючого органу, не звертався до відповідача з письмовою заявою в порядку, передбаченому пп.266.7.3 п.266.7 ст.266 ПК України, для проведення звірки даних щодо об`єктів нерухомості (зокрема, квартир) та нарахованої суми податку та не довів розбіжності між даними контролюючого органу та правовстановлюючими документами на нерухоме майно чи документами на право власності. Також таких документів не було надано і до суду.

Також, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень рішень від 01.03.2021 № 42/20-40-24-15-2036, № 53/20-40-24-15-2036, № 44/20-40-24-15-2036, № 45/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021, № 46/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021, № 50/20-40-24-15-2036, № 51/20-40-24-15-2036, № 47/20-40-24-15-2036, № 52/20-40-24-15-2036, № 49/20-40-24-15-2036, № 54/20-40-24-15-2036, № 48/20-40-24-15-2036 за типом об`єкту «інші будівлі» зі ставкою податку 0,1%, оскільки згідно з залученим відповідачем розрахунком податку на нерухоме майно, такий розрахунок узгоджується з приписами Податкового кодексу України та змістом рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України(далі по тексту -ПК України).

Виходячи зі змісту п.6.1. ст.6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пп. 16.1.4- 16.1.4 п.16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний : стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України;

вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 67 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначенням, наведеним у ст.265 ПК України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (пп. 266.1.1п. 266.1 ст.261 ПК України).

Відповідно до пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Як встановлено положеннями пп.266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Отже, за загальним правилом, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Приписами пп. 266.6.1 п. 266.6 ст. 266 ПК України передбачено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Положеннями пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі;

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України).

Так, ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у спірних правовідносинах визначені рішенням Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 (далі по тексту - рішення ХМР № 542/17).

Відповідно до абз.7 пп. 266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п.266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст.266 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначила, що податковим органом не надано жодного доказу віднесення належного позивачу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема нежитлового приміщення № 9 на 10 поверсі площею 10 м2, нежитлового приміщення № 9 на 9 поверсі площею 10 м2, нежитлового приміщення № 9 на 6 поверсі площею 10 м2, та нежитлового приміщення № 9 на 5 поверсі площею 10 м2, до будь-якої категорії будівель, як об`єктів нежитлової нерухомості у розумінні пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України, та відповідно неправильно визначено базу оподаткування та ставку податку у розмірі 1% мінімальної заробітної плати за 1 кв.м. об`єкту нерухомого майна (41,73грн.) по вказаним вище об`єктам.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача щодо невірного застосування податковим органом ставки податку для обчислення податку нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, з огляду на те, що відповідно до Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючим органом визначено на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та Додатку № 1 до рішення ХМР № 542/17.

Згідно з Додатком № 1 до рішення ХМР № 542/17 ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб встановлюються у відсотках до мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.

Відповідно до п. 5 Додатку № 1 до рішення ХМР № 542/17 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) виключений; (підпункт 5 пункту 5 додатку 1 виключений згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 №1284/18 набрав чинності з 01.01.2019) 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

З наведеного слідує, що ставка податку коливається в залежності від цільового призначення нежитлового приміщення, яке перебуває у власності особи.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, визначає Закон України від 01.07.2004 № 1952 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон № 1952).

Пунктом 1 ст. 26 Закону № 1952 визначено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Із інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вчасності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що з 01.01.2019 по 31.12.2019 році у власності ОСОБА_1 перебували наступні нежитлові приміщення: № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 106); № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 107); № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108); № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 (т.1 а.с. 108), право власності на які зареєстровано 16.05.2016 та 10.05.2016 відповідно.

Отже, подана відповідачем до суду інформація щодо права власності позивача на об`єкти нерухомого майна в повній мірі відповідає приписам податкового законодавства та є належною підставою для визначення контролюючим органом податкового зобов`язання, що в свою чергу свідчить про наявність у позивача в силу п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік.

У разі змін ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх змін, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» п. 2 ч. 6 ст. 37, цього закону, вносяться зміни до державного реєстру прав.

Статтею 28 Закону № 1952 визначено, що для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються до такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, надається технічний паспорт на такий об`єкт.

Під час проведення державної реєстрації прав до Державного реєстру прав вносяться відомості про об`єкт нерухомого майна відповідно до технічного паспорта на такий об`єкт.

З метою уніфікації об`єктів нерухомості Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації розроблено Методику класифікації будівель за головною класифікаційною; ознакою - їх цільовим функціональним призначенням (далі - Методика).

Оскільки фактичне головне призначення кожного конкретного об`єкта нерухомості обчислюється на підставі документів, що підтверджують право власності, у порядку, визначеному Класифікатором, із використанням Методики ідентифікації за головною класифікаційною ознакою будівель багатофункціонального призначення, то платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за отриманням необхідного висновку щодо ідентифікації об`єкта нерухомості доцільно звертатись до органу, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду.

На підставі викладеного, платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з метою запобігання невірного обчислення бази оподаткування, повинен звернутися до органу, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно - будівельного контролю та нагляду і отримати необхідний висновок щодо віднесення об`єктів нерухомості до відповідного класу Класифікатора та надати його до податкового органу.

Згідно з пунктом 5.3 статті 5 ПК України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Класифікатор забезпечує уніфікацію об`єктів нерухомості за функціональним призначенням та містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою.

Визначення належності об`єкта нежитлової нерухомості (будівлі, приміщення) до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості, згідно з Класифікатором.

Колегія суддів зазначає, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

При цьому, ДК 018-2000 використовується у даному випадку не для визначення ставок оподаткування, а виключно для визначення статусу нежитлового приміщення, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації будівлі.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений у постанові від 31.01.2018 у справі № 822/2624/16.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо цільового призначення нежитлових будівель відсутні, у графі «Тип майна» зазначено нежитлові приміщення ОСОБА_1 , без конкретизації приналежності.

Отже, встановити належність нежитлових будівель до певної класифікації з вказаних документів не вбачається можливим.

Водночас, позивач взагалі не вказує, до якого типу нежитлових будівель відносяться належні йому на праві власності нежитлові приміщення у розумінні рішення ХМР № 542/17. Будь-яких документів на підтвердження належності спірної нерухомості до певної категорії, при дослідженні яких було б можливо класифікувати функціональне призначення нерухомих об`єктів, щодо яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, позивачем не надано.

А відтак, висновок суду першої інстанції про застосування до вказаних будівель ставки податку, як для інших будівель на рівні 0,1 відсотку є передчасним, невмотивованим належним чином та таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах справи.

Відповідно до пп. 266.7.3. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо:

- об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

- розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

- права на користування пільгою із сплати податку;

- розміру ставки податку;

- нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Відтак, позивача не було позбавлено можливості надати до податкового органу уточнюючі документи щодо характеристик оподаткованих будівель для вірного розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, шляхом застосування вірних коефіцієнтів для обчислення такого податку.

Проте, позивач із письмовою заявою для проведення звірки розрахунку, виявлення розбіжностей між даними, здійсненого податковим органом, не звертався. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Колегія суддів приймає до уваги й те, що позивач не обґрунтував неможливість надання технічних документів, на підставі яких можливо було б класифікувати функціональне призначення нерухомих об`єктів, щодо яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення, як контролюючому органу, так і суду першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи.

Посилання позивача на протиправність спірних податкових повідомлень-рішень з огляду на відсутність додатку до них у вигляді розрахунків сум грошових зобов`язань, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно з абз. 5 п. 58.1 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до вимог ПК України розроблено Порядок № 1204.

Згідно з п. 2 розділу II Порядку № 1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, зокрема: Ф - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1);

З додатку 1 до Порядку № 1204 вбачається, що під підставою нарахування податкового зобов`язання розуміється посилання на пункт та статтю законодавчого акта, згідно з яким зроблено розрахунок таких податкових зобов`язань.

Водночас, така форма не передбачає реквізитів, в яких зазначаються адреса, площа та інші ознаки нежитлового приміщення, у зв`язку з чим, зазначені доводи позивача є неприйнятними.

Колегія суддів вважає твердження позивача про неможливість встановити, за який саме об`єкт нерухомості ОСОБА_1 повинна сплатити спірний податок та предмет нарахування сум податку, з огляду на відсутність обов`язкового реквізиту - «Призначення платежу», хибними, оскільки із досліджених судом апеляційної інстанції спірних податкових повідомлень-рішень чітко вбачається призначення платежу, а саме «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової/нежитлової нерухомості».

Відповідно до п.п. 58.1.1 п. 58.1 ст. 58 ПК України у податковому повідомленні- рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Оскаржувані позивачем у даній справі податкові повідомлення-рішення мають всі реквізити, передбачені положеннями статті 58 ПК України, за змістом якої не слідує безумовного обов`язку контролюючого органу додавати до кожного податкового повідомлення-рішення розрахунок податкового зобов`язання.

Колегія суддів зазначає, що відсутність розрахунку до кожного окремого оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення - рішення не є безумовною підставою для їх скасування та не свідчить про безпідставність нарахованих податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Також, колегією суддів встановлено, що розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, який розраховано позивачу із застосуванням ставки по чотирьом нежитловим приміщенням у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного року (41,73 грн) за оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями, не є завищеним та цілком відповідає вимогам пп. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 ПК України.

Отже, відсутність розрахунків не можна вважати підставою для визнання недійсними самих податкових повідомлень-рішень, яким платнику визначено відповідне грошове зобов`язання.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25.02.2021 по справі № 820/302/17.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності донарахування контролюючим органом спірних сум земельного податку з фізичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, за податковими повідомленнями-рішеннями від 01.03.2021 № 38/20-40-24-15-2036, № 39/20-40-24-15-2036, № 40/20-40-24-15-2036 та № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 та не вбачає підстав для їх скасування.

Вищенаведена правова позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 червня 2023 року у справі №520/342/21.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги, що суд першої інстанції під час вирішення спірних правовідносин невірно застосував норми матеріального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про застосування до вказаних будівель ставки податку, як для інших будівель на рівні 0,1 відсотку, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 у справі №520/2578/23 в частині задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 по справі № 520/2578/23 - скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень :

- № 38/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 10 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2;

- № 39/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 9 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ;

- № 40/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 6 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2 ;

- № 41/20-40-24-15-2036 від 01.03.2021 про нарахування суми податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізособами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18010300» за 2019 рік на суму 417 (чотириста сімнадцять гривень) 30 коп. нараховане ОСОБА_1 за об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення № 9 на 5 поверсі, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , площею 10 м2.

В цій частині прийняти постанову про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова