Справа № 200/11060/21
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Справа№200/11060/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про скасування податкового повідомлення рішення № 9-0522 від 25.06.2020 року, № -0522 від 20.05.2021 року на суму 128425,46 грн.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187); Головного управління ДПС у Донецькій області () про скасування податкового повідомлення рішення № 9-0522 від 25.06.2020 року, № -0522 від 20.05.2021 року на суму 128425,46 грн.

Позивач просить суд: 1) скасувати в повному обсязі податкове повідомлення рішення від 25 червня 2020 року № 9-0522, податковий період 2020 рік, сума податкового зобов`язання 64212,73 грн., прийняте Головним управлінням ДПС у Донецькій області (); 2) скасувати в повному обсязі податкове повідомлення рішення від 20.05.2021 року № -0522, податковий період 2021 рік, сума податкового зобов`язання 64212,73 грн., прийняте Головним управлінням ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає податкове повідомлення рішення від 25.06.2020 року № 9-0522 та податкове повідомлення рішення від 20.05.2021 року № -0522, такими, що прийняті з порушенням норм Закону та підлягають скасуванню.

01 вересня 2021 року відкрито провадження у справі, про що постановлено відповідну ухвалу, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвалою від 13 жовтня 2021 року було зупинено провадження в адміністративній справі № 200/11060/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області ВП; Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № 9-0522 від 25.06.2020 року, № -0522 від 20.05.2021 року на суму 128425,46 грн. до розгляду Верховим Судом справи № 200/5007/20-а, за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу.

Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року поновлено провадження в адміністративній справі № 200/11060/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області (відокремлений підрозділ); Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № 9-0522 від 25.06.2020 року, № -0522 від 20.05.2021 року на суму 128425,46 грн.

Ухвалою суд від 12 грудня 2023 року, замінено відповідача - Головне управління ДПС у Донецькій області () його правонаступником Головним управлінням ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ ВП 44070187).

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вважає, що підстави для скасування ППР форми «Ф» ГУ ДПС у Донецькій області від 25.06.2020 року № 9-0522 на суму 64212,73 грн. за 2020 рік та від 20.05.2021 року № -0522 на суму 64212,73 грн. за 2021 рік по орендній платі за землю з фізичних осіб ОСОБА_1 відсутні.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалами суду від 20 вересня 2021 року, від 27 вересня 2021 року та від 21 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області, діє на підставі положення про Державну податкову службу України та у своїй діяльності керується Податковим кодексом України.

Статус Державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

16 лютого 2012 року між Слов`янською міською радою, як орендодавцем та ОСОБА_1 , як орендарем укладено Договір оренди землі № 112-12.

Пунктом 1 Договору визначено, що Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку не сільськогосподарського призначення землі комерційного використання (згідно рішення Слов`янської міської ради №28-XV-6 від 07.10.2011 року), яка знаходиться у АДРЕСА_2 .

Згідно пункту 2 договору, в оренду передається земельна ділянка :01:008:0021) загальною площею 0,2387 га, в тому числі 0,0590 га капітальна двоповерхова забудова, 0,0006 га - тимчасова, 0,0042 га під спорудами, 0,1411 га під проїздами, проходами та площадками, 0,0338 га інші.

Відповідно до пункту 5 Договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 693245,67 гривень (290,43 грн. за м-2).

Пункт 9 Договору, визначає, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 відсотків грошової оцінки землі, що складає: всього річна: 20797,37 грн. (8,71 грн.за 1 м-2).

Згідно пункту 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

На підставі Акту приймання-передачі об`єкта оренди від 16 лютого 2012 року виконано передачу земельної ділянки загальною площею 0,2387 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 громадянці ОСОБА_1 .

Рішенням Слов`янської міської ради від 01.07.2015 року № 6-LXXIX-6 були затверджені ставки земельного податку за користування земельними ділянками у м. Слов`янську. Додатком № 1 до зазначеного рішення Ради ставка земельного податку земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, визначена у розмірі 1 відсотка (тобто, в межах обмежень, що зазначені в пункті 288.5. не більше 3 відсотків) від нормативної грошової оцінки. Дія зазначеного рішення продовжувалась Слов`янською міською радою на 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 роки.

25.06.2020 року податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» № 9-0522.

Згідно розрахунку грошових зобов`язань з орендної плати за землю по ОСОБА_1 , інтегрована картка платника податків НОМЕР_1 за 2020 рік, сума грошового зобов`язання складає 64212,73 грн. (2140424,33 (нормативно грошова оцінка ділянки) x 3% (орендна ставка)).

20.05.2021 року податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» № -0522.

Згідно розрахунку грошових зобов`язань з орендної плати за землю по ОСОБА_1 , інтегрована картка платника податків НОМЕР_1 за 2021 рік, сума грошового зобов`язання складає 64212,73 грн.(2140424,33 (нормативно грошова оцінка ділянки) x 3% (орендна ставка)).

До матеріалів справи, ОСОБА_1 надані копії квитанцій про сплату орендної плати за Договором оренди землі від 16.02.2012 року, якими підтверджується сплата позивачем 21 травня 2019 року у розмірі 107500 грн.

Отже, спірним питанням даної справи є правомірність прийняття податковим органом податкових повідомлень рішень від 25 червня 2020 року № 9-0522, податковий період 2020 рік, та від 20.05.2021 року № -0522, податковий період 2021 рік.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Суд враховує нормативні акти в редакції, що діяли на момент спірних відносин між позивачем та відповідачем.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним та Цивільним кодексами України, Законом України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року №161, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У відповідності до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт 287.5 статті 287 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно п. п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 цього кодексу платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Останні ж, як визначено в підпункті 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, Податковим кодексом визначається обов`язок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу).

Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону «Про оренду землі».

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХII Податкового кодексу України.

Пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

За приписами підпункту 288.4 статті 288 цього кодексу розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу), та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12% нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Згідно підпунктів 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу (в редакції до 01.01.2018 року) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

За приписами підпункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що відповідальною особою за нарахування позивачу сум орендної плати за землю є контролюючий орган.

При визначенні розміру орендної плати у спірних правовідносинах, відповідач повинен був керуватися положеннями статті 288 Податкового кодексу України та нарахування орендної плати здійснювати виходячи із розміру орендної плати, встановленої у договорі оренди, але при цьому річна сума платежу не може бути менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не більше ніж 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Тобто, законодавцем визначено нижню та верхню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи збігається її розмір із визначеним у договорі.

Таким чином, до моменту внесення до договору оренди земельної ділянки відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Кодексу, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 29 серпня 2019 року у справі № 805/3967/16-а.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірними податковими повідомленнями-рішеннями визначено суму грошових зобов`язань з орендної плати за землю за 2020-2021 роки у сумі 64212,73 грн. за рік, виходячи із розміру 3 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка згідно відомостей ГУ Держгеокадастру у Донецькій області у 2020-2021 роки становила 2 140 424,33 грн. (2140424,33 грн. х 3% = 64 212,73 грн.).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень та визначенні розміру орендної плати у спірних правовідносинах, відповідач правомірно керувався положеннями статті 288 Податкового кодексу України та здійснив нарахування орендної плати у мінімальному розмірі - 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Такої саме позиції дотримується й Перший апеляційний адміністративний суду у своїй поставі від 30 березня 2021 року у справі № 200/5007/20-а, а також Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 200/5007/20-а.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення № 9-0522 від 25.06.2020 року, № -0522 від 20.05.2021 року на суму 128425,46 грн., є такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, код ЄДРПОУ ВП 44070187) про скасування податкового повідомлення рішення № 9-0522 від 25.06.2020 року, № -0522 від 20.05.2021 року на суму 128425,46 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко