Справа № 440/6870/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 р.Справа № 440/6870/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою Енергетичної митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2023, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 06.09.23 по справі №440/6870/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтобізнес Контракт"

до Енергетичної митниці

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтобізнес Контракт» (надалі - позивач, ТОВ «Нафтобізнес Контракт») звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Енергетичної митниці (надалі також відповідач, апелянт, митний орган), в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару від 13 лютого 2023 року №КТ-UA-2023, прийнятого Енергетичною митницею;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в митному оформленні Енергетичної митниці №UA903070/2023/000039 від 15 березня 2023 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року адміністративний позов ТОВ «Нафтобізнес Контракт» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Енергетичної митниці про визначення коду товару від 13 лютого 2023 року №КТ-UA-2023.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в митному оформленні Енергетичної митниці №UA903070/2023/000039 від 15 березня 2023 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці на користь ТОВ «Нафтобізнес Контракт» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції рішення Енергетична митниця, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просило скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що у ході митного оформлення товарів позивача, в автоматизованій системі управління ризиками в автоматичному режимі сформовано форми митного контролю, зокрема стосовно відібрання проб товарів позивача. За результатами дослідження, яке було здійснене СЛЕД Держмитслужби повністю спростовує дані зазначені в гр. 31 МД та Паспорті якості №31129а від 01.01.2023 в частині даних щодо детонаційної стійкості за дослідним методом (октановим числом) та вмісту сірки. У зв`язку з чим Енергетичною митницею винесено рішення про визначення коду товару від 13.02.2003 №КТ- UA-2023, яким товар «№1 1 Бензин моторний автомобільний, неетильований, EUROSUPER95» - згідно УКТ ЗЕД . Зазначає, оскільки товар містить значення детонаційної стійкості за дослідним методом 93,1, його слід включити до товарної категорії 2710 12 41 (з октановим числом менш як 95), Враховуючи, що детонаційна стійкість товару за дослідним методом дорівнює 93.1, тобто знаходиться у діапазоні більше 92 і менше 95 і товар не містить етанол (біоетанол), етил-трет-бутиловий ефір або їх суміші та містить концентрацію сірки в діапазоні від 0,001 до 0,005 мас.% (0,00255), то товар треба класифікувати за кодом УКТ ЗЕД 2710 12 41 95. Вказує, що експертиза, проведена позивачем підтвердила показники товару, які були задекларовані ним у митній декларації. При цьому вважає, що надані позивачем результати експертизи є неналежним доказом по справі, оскільки протокол випробування містить критичні невідповідності.

Посилається на недотримання судом принципу офіційного з`ясування справи з огляду на те, що висновки про відсутність вмотивованого рішення керівника митниці про відібрання проб ґрунтуються на припущеннях, а докази на підтвердження чи спростування названих обставин у митного органу не витребовувалися.

Також вказує на порушення процедури розподілу справи, оскільки розподіл справи було проведено до її фактичної реєстрації. Також зазначає, що позивач вже звертався з цим позовом, проте, з незрозумілих для митниці причин, відкликав його. Вказані обставини можуть свідчити про маніпуляцію з автоматичним розподілом.

30.11.2023 на адресу суду від представника позивача надійшов відзив, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року без змін, вказавши про безпідставність та необґрунтованість вимог апеляційної скарги митного органу.

18.12.2023 та 20.12.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких представник відповідача наполягав на законності оскаржуваних рішень та просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.

18.12.2023 надійшли додаткові письмові пояснення від позивача, в яких представник позивача наголошено на правомірність висновків суду першої інстанції по даній справі, та просив апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, відзиві на неї та в додаткових письмових поясненнях дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

ТОВ «Нафтобізнес Контракт» за Контрактом № 230622 S-NК від 23.06.2022, Доповненням № 26 від 11.01.2023 до контракту, рахунку-фактурі (інвойс) № 14/696/2023, СМR № SIL-023-00-11389/017 від 18.01.2023, сертифікат (паспорт) якості № 31129а від 03.01.2023 придбано та ввезено на митну територію України товар - «Бензин моторний автомобільний, неетильований, EUROSUPER95».

Товар задекларовано до митного оформлення Енергетичній митниці за митною декларацією № 23U45U8 від 20.01.2023.

За Актом про взяття проб (зразків) товарів від 21.01.2023 № 004 відділом митного оформлення «Мукачево» Енергетичної митниці відібрано проби (зразки) товару Бензин моторний автомобільний, неетильований, EUROSUPER95».

Вказані проби направлено на дослідження до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції (далі - СЛЕД) згідно запиту № 7.6-28-02-01-25/52 від 24.01.2023.

За результатами досліджень складено Висновок № -0141 від 09.02.2023, за змістом якого вбачається, що:

1) Результати досліджень не узгоджуються з інформацією зазначеною в гр. 31 МД від 20.01.2023 року № 23UА45U8 у частині «вміст сірки» - заявлено 5,4 мг/кг (0,00054 мас.%), а фактично 25,5 мг/кг (0,00255 мас.%) та «октанове число за дослідницьким методом» - заявлено 95,8 а фактично 93,1;

2) Визначений показник «вміст сірки» наданої на дослідження проби товару не узгоджується з вимогами і нормами відповідного показника для автомобільних бензинів Євро 5, наведеного у додатку 2 в «Технологічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженому постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 (зі змінами);

3) Визначена величина «детонаційна стійкість (октанове число) за дослідницьким методом» наданої на дослідження проби товару не узгоджується з вимогами і нормами відповідного показника «Детонаційна стійкість: октанове число за дослідним методом: для бензинів марки А-95», наведеного у додатку 2 в «Технологічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженому постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (зі змінами).

На підставі вказаного висновку СЛЕД, Енергетичною митницею прийнято рішення про визначення коду товару від 13.02.2023 №КТ-UA-2023, за змістом якого визначено код товару за УКТЗЕД - .

На підставі вказаного рішення про визначення коду товару, Енергетичною митницю прийнято картку відмови в митному оформленні №UA903070/2023/000039.

Не погоджуючись із зазначеними індивідуальними актами митного органу ТОВ «Нафтобізнес Контракт» звернувся до СЛЕД з проханням повернути контрольну пробу (зразок) товару «Бензин моторний автомобільний, неетильований, EUROSUPER95», яка відібрана за Актом про взяття проб (зразків) товарів від 21.01.2021 №004 та передало опломбовані контрольні зразки (проби) товару на дослідження до Державного підприємства «Державна паливна компанія «МАСМА.

За результатами експертного дослідження (Протокол випробувань №129/П-23 від 24.02.2023) встановлено: октанове число за дослідним методом 95,1; вміст сірки 10. Згідно висновку, наданий зразок бензину моторний автомобільний, неетильований, EUROSUPER95 відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензин автомобільні ЄВРО. Технічні умови» та Технологічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив Додатку 2 для марки А- 95- Євро5- Е0.

На підставі протоколу випробувань №129/П-23 від 24.02.2023 Державним підприємством «Державна паливна компанія «МАСМА» надано Експертний висновок з визначення коду товару за УКТЗЕД №119 від 04.05.2023, у відповідності до якого визначено код товару «бензин моторний автомобільний, неетильований, EUROSUPER95» -.

Позивач вважаючи протиправними рішення про визначення коду товару від 13.02.2023 № КТ-UA-2023 та картку відмови в митному оформленні №UA903070/2023/000039, прийняті Енергетичною митницею, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не доведено наявності складного випадку класифікації товару, законних підстав для відібрання проб товару та проведення експертного дослідження, а відтак і визначення іншого коду товару позивача згідно з УКТ ЗЕД.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (надалі МК України).

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. (ч. 2 ст. 246 МК України)

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. За змістом частини першої статті 248 МК України)

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. (ч. 1 ст. 257 МК України)

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. (ч. 6 ст. 257 МК України)

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії. (ч. 5 ст. 255 МК України)

Згідно зі ст. 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. (абз. 1 ч. 5 ст. 69 МК України)

Порядок роботи відділу митних платежів підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (надалі - Порядок № 650, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно з п. 3 розділу І Порядку № 650 класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України Про Митний тариф України (далі - Основні правила інтерпретації УКТЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до п. 4 розділу III Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу.

Пунктами 5, 6 розділу III Порядку № 650 передбачено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

Відповідно до п. 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації). Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі: виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації; виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Узяття проб (зразків) товарів здійснюється відповідно до вимог статті 356 Кодексу. Операції з узяття проб (зразків) товарів здійснюються відповідно до вимог статті 357 Кодексу. Результати досліджень доводяться до підрозділу митного органу, який ініціював процедуру взяття проб (зразків) товарів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника. (ч. 2 ст. 356 МК України)

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, код товару згідно з УКТ ЗЕД визначається декларантом або митним органом при здійсненні митного контролю у випадку помилкового встановлення декларантом коду товарів.

У спірних відносинах митний орган не погодився з визначеним декларантом кодом товарів: «№1 -1. Бензин моторний автомобільний, неетильований, EUROSUPER95. Відноситься до легких дистиляторів нафти-неетильованого бензину з вмістом свинцю менше 2,5 мг/л (0,0025 г/л), з вмістом сірки 5,4 мг/кг (0,00054 мас.%). Не відноситься до бензинів спеціальних. Октанове число за дослідницьким методом 95,8. Не містить етанолу та метил-третбутилового ефіру. Густина за t 15 град.С 734,8 кг/м3. Кількість 35,028 тис.л. у літрах приведених до температури 15 гр.С», який заявлено за кодом УКТ ЗЕД -».

Разом з цим, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що декларантом відповідно до графи 44 Митної декларації в якості товаросупровідних документів були подані:

- Інвойс №14/696/2023 від 18.01.2023;

- Автотранспортна накладна ЦМР SIL-023-0011389/017 від 18.01.2023;

- Зовнішньоекономічний контракт №230622 S-NK від 23.06.2022;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 17.01.2023;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору №26 від 11.01.2023;

- Договір про надання послуг митного брокера №б/н від 12.09.2022;

- Накладну №-1 від 18.01.2023;

- Паспорт якості №31129а від 03.01.2023.

Як вбачається зі змісту графи 31 Митної декларації від 20.01.2023 №23UA45U8, у частині «вміст сірки» вказано 5,4/кг (0,00054 мас%), фактично 25,5 мг/кг (0,00255 мас. %) та октанове число за дослідницьким методом» вказане 95,8, фактично 93,1.

Матеріалами справи підтверджено, що заявлені декларантом дані товару повністю збігаються з даними зазначеними у Паспорті якості товару №31129а від 03.01.2023, виданого Laboratory PETROL, Ljubljana /а.с.70/, який подано разом з митною декларацією. Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав недовіряти даним, указаним у цьому паспорті.

Отже, подана декларантом митна декларація у графі 31 містила деталізований опис товару, відповідно до поданих до митної декларації документів, що у своїй сукупності свідчили про правильність класифікації товару у товарній позиції , а тому проведення дослідження зі взяттям проб (зразків) товару колегія суддів вважає безпідставним.

Так, суд апеляційної інстанції погоджується з твердження суду першої інстанції про те, що відповідач у ході розгляду справи не надав доказів на підтвердження наявності визначених законом підстав для складення запиту про вирішення складного випадку класифікації товару, а також вмотивованого письмового рішення керівника митного органу або його заступника про відібрання проб (зразків) продукції.

Під час судового розгляду досліджено наданий апелянтом лист-звернення для отримання дозволу на відбір проб (зразків) товарів від 20.01.2023, який містить резолюцію начальника митного поста «Західний» Енергетичної митниці Христача О. з текстом: «ВМО «Мукачево». Дозволяю. До опрацювання в установленому порядку. (підпис) 20.01.2023».

Колегія суддів повторно зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Аналіз навченої норми дає підстави для висновку, що на керівника митного посту покладено обов`язок, у разі ухвалення рішення про взяття проб (зразків) товарів, належним чином вмотивувати таке рішення.

Проте, наведений вище текст резолюції начальника митного поста «Західний» Енергетичної митниці Христача О. не містить жодних мотивів його ухвалення, що прямо суперечить імперативним приписам ч. 2 ст. 356 МК України.

Відсутність саме вмотивованого рішення керівника митного органу або його заступника дає підстави для висновку про протиправність відібрання проб (зразків) товару та проведення експертного дослідження, висновок якого покладений відповідачем в основу ухваленого рішення про визначення коду товарів за УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п.п. 2, 4, 5 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані: 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, обов`язок щодо доведення правомірності спірного рішення про визначення коду товарів за УКТ ЗЕД покладено на митний орган як на суб`єкта владних повноважень.

Натомість, відповідач не довів наявності законних підстав для відібрання проб (зразків) товару а відтак і законності рішення Енергетичної митниці від 13 лютого 2023 року №КТ-UA-2023 про визначення коду товару.

Окрім того, в супереч вимог ч. 8 ст. 69 МК України відповідач, на стадії ухвалення спірних рішень, жодним чином не обґрунтував підстави неврахування наданих позивачем документів, які у своїй сукупності свідчили про правомірність класифікації товару коду УКТ ЗЕД -2710 12 45 12.

Як наслідок, колегія суддів дійшла висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД -2710 12 45 12 та класифікував такі товари за кодом УКТ ЗЕД 2710 12 41 95.

Вказане у сукупності свідчить про невідповідність рішення Енергетичної митниці від 13 лютого 2023 року №КТ-UA-2023 про визначення коду товару вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже є підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування у судовому порядку.

Посилання апелянта на правомірність відібрання проб для експертного дослідження у зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР колегія суддів вважає необґрунтованими з вище зазначених підстав.

Відповідно до ч. 12 ст. 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Отже, картка відмови у прийнятті митної декларації є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи митного органу про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Враховуючи, що підставою прийняття митним органом картки відмови в митному оформленні №UA903070/2023/000039 від 15 березня 2023 року фактично слугувало рішення Енергетичної митниці від 13 лютого 2023 року №КТ-UA-2023 про визначення коду товару, колегія суддів вважає наявними підстави для визнання такої картки відмови протиправною та її скасування.

Стосовно доводів апелянта про порушення судом першої інстанції процедури розподілу справи, колегія суддів зазначає таке.

Апелянт стверджує, що протокол розподілу цієї справи створено до реєстрації справи.

З Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» колегією суддів встановлено, що:

- документ «адміністративний позов» ТОВ «Нафтобізнес Контракт» створений 30.05.2023 о 10:55:03 з унікальним номером документа 3836972 та відкоригований 30.05.2023 о 10:55:03;

- документ «журнал реєстрації вхідної кореспонденції», з якого вбачається, що позовна заява надійшла 30.05.2023 та зареєстрована під вх. № 30781/23, створений 30.05.2023 о 10:56:18 з унікальним номером документа 3836983 та відкоригований 30.05.2023 о 10:56:20;

- документ «Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями» , з якого вбачається, що автоматизований розподіл цієї справи здійснювався з 2023-05-30 12:03:04 до 2023-05-30 12:03:13, створений 30.05.2023 о 12:03:19 з унікальним номером документа 3837216 та відкоригований 30.05.2023 о 12:03:20.

Аналіз наведених даних з КП «Діловодство спеціалізованого суду» дає підстави для висновку, що позовна заява була зареєстрована до одинадцятої години 30.05.2023 та відомості про надходження саме позовної заяви ТОВ «Нафтобізнес Контракт» не змінювалися. При цьому, автоматичний розподіл справи було проведено більш, ніж через годину після реєстрації цього позову.

Вказане свідчить про хибність та безпідставність доводів митного органу про те, що розподіл справи відбувся до реєстрації позову.

Стосовно доводів про безпідставне відкликання позивачем первинного позову колегія суддів зазначає таке.

Колегією суддів з офіційного сайту «Судова влада» встановлено, що 14.04.2023 позивач вперше звернувся з позовом до апелянта про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року по справі № 440/4558/23 заяву позивача про відкликання позовної заяви задоволено. Позовну заяву ТОВ "Нафтобізнес Контракт" до Енергетичної митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови повернуто позивачеві.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 169 цього Кодексу позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання.

Колегія суддів зазначає, що право відкликання позовної заяви є диспозитивним правом особи, яка звернулася до суду та не вимагає від нього жодних обґрунтувань такої заяви, оскільки повернення позовної заяви не позбавляє особу права на повторне звернення до суду, на відміну від заяви про відмову від позову, якій, при розгляді, суд зобов`язаний надати оцінку стосовно того, чи суперечить така відмова закону та чи порушує вона чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

30.05.2023, тобто більше ніж через місяць з моменту постановлення ухвали про повернення позову, позивач скористався правом повторного подання позову визначеного ч. 8 ст. 169 КАС України.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем разом із позовом, про що зазначено у розділі позову «додатки», додані нові докази в обґрунтування вимог, а саме протокол випробування МАСМА № 129/П-23 від 24.04.2023, експертний висновок № 119 від 04.05.2023, які створені після повернення первинного позову (19.04.2023).

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність тверджень митного органу про маніпуляцію з автоматичним розподілом цієї справи.

Також колегія суддів зазначає про безпідставність посилання апелянта на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09.07.2020 по справі № 826/5566/17 такого змісту: «Що стосується посилання судів попередніх інстанцій на порушення порядку відбору проб, Суд зазначає, що судами взагалі не встановлювалися обставини оформлення проб, відібраних згідно з актами № 2 та № 3 від 20.12.2016. Норми матеріального права, які б встановлювали вимоги щодо опломбування проб, що відбираються не з ініціативи органу доходів і зборів судами не наведені», з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз вказаної норми свідчить, що врахуванню підлягають висновки Верховного Суду, викладені в постановах лише щодо застосування конкретних норм права.

Наведені апелянтом висновки Верховного Суду є висновком саме за результатом оцінки наданих учасниками справи доказів та установлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи та жодним чином не стосується порядку застосування певних норм права, що мали би враховуватись судами попередніх інстанцій при розгляді аналогічних спорів.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року по справі №440/6870/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 22.12.2023.