Справа № 322/1920/23
Суддя: Губанов Р. О.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 грудня 2023 рокуСправа № 322/1920/23

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Губанова Р.О., секретар судового засідання Блажко О.П., за участю представника позивача адвоката Шиша А.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі ГУНП), третя особа: інспектор відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Гайдай Андрій Васильович (далі Інспектор),

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

Короткий зміст позовних вимог, пояснення сторін, рух справи.

До Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений адміністративний позов в якому представник позивача адвокат Шиш А.Б. просить скасувати постанову винесену 18.09.2023 інспектором відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Гайдаєм Андрієм Васильовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАТ №7764060 щодо ОСОБА_1 ; провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено таке.

18.09.2023 інспектором відділення поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Гайдаєм А.В. було винесено постанову, серії ЕАТ №7764060, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень 00 копійок.

Позивача визнано винним в тому, що він 18.09.2023, о 17:58 год, в смт Новомиколаївка, на трасі Запоріжжя - Донецьк, 59 км +800 м, керуючи автомобілем Volkswagen Транспортер, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Разом з тим, позивач не визнає факт керування ним 18.09.2023, о 17.58 год., на 59 км +800 м автодороги Запоріжжя - Донецьк автомобілем Volkswagen Транспортер, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач перебував у салоні вказаного автомобіля, коли автомобіль було зупинено військовослужбовцями на блокпосту, за межами смт Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області. При цьому вказаним автомобілем керувала інша особа.

Враховуючи, що до автомобіля тривалий час ніхто не підходив, позивач та водій вийшли з автомобіля, та підійшли до військовослужбовців.

Коли на них звернули увагу, то водій надав всі необхідні документи, разом з тим, військовослужбовець, дані якого позивачу не відомі, повідомив, що саме позивач керував автомобілем, і попрохав надати посвідчення водія. Також останній, висловивши припущення, що позивач перебуває у стані сп`яніння, викликав наряд поліції.

Таким чином інспектор, який приїхав на місце зупинки транспортного засобу, очевидцем того, хто саме керував автомобілем, не був, і йому потрібно було це встановити.

Разом з тим, матеріали справи доказів, підтверджуючих, що саме позивач у дату та час керував вказаним у оскаржуваній постанові автомобілем, не містять.

Також, при винесенні оскаржуваної постанови Інспектором було допущено порушення норм ст.ст.245, 246, 268, 279 КУпАП.

Крім того, оскаржуваною постановою позивача визнано винним у керуванні транспортним засобом особою, яка не мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, та його дії кваліфіковані за ч.2 ст.126 КУпАП тоді як, диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

04.12.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі; призначено судове засідання; відповідачу встановлено строк для подачі відзиву, третій особі строк на подачу пояснень.

07.12.2023 Інспектором подано відзив на позовну заяву. Зі змісту відзиву випливало, що останній виніс постанову законно і обґрунтовано. До відзиву долучено DVD диск, диск, який містить два файли з відеозаписами. Просив розглядати справу без його участі.

13.12.2023 Представником ГУНП подані письмові пояснення, які за змістом близькі з відзивом Інспектора.

Ухвалою суду від 14.12.2023 замінено неналежного відповідача - Інспектора, належним відповідачем - ГУНП, натомість Інспектора залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

19.12.2023 Представником ГУНП подано відзив, який аналогічний за змістом з раніше поданими письмовими поясними. У відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Будь-яких інших заяв чи клопотань учасниками справи не подано.

В судове засіданні представник відповідача і третя особа не з`явилися.

Представник позивача підтримав позов просив його задовольнити. Просив відмовити у прийняті відзиву і письмових пояснень, оскільки вони подані з пропущенням процесуальних строків.

У задоволенні цього клопотання судом відмовлено, з метою всебічного і об`єктивного розгляду, а також враховуючи періодичні збої в роботі електронного суду у період розгляду цієї справи, обставинам вказаних у відзиві дана оцінка.

Фактичні обставини встановлені судом,

мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:

згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18 вересня 2023 року серія ЕАТ №7764060, винесеною Інспектором СРПП ВнП №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Гайдаєм Андрієм Васильовичем, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення - штрафу у умі 3400 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У постанові вказані відомості про час і місце розгляду справи, посада, спеціальне звання, П.І.Б. особи, яка розглядала справу, відомості про особу, щодо якої розглядалася справа, про транспортний засіб, зазначені такі фактичні обставини правопорушення: «18.09.2023 о 17:58:50 годині смт НОВОМИКОЛАЇВКА ТРАСА ЗАПОРІЖЖЯ-ДОНЕЦЬК 59 км 800 м, водій керував керуючи ТЗ не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1-а ПДР України». В графі «до постанови додаються» зазначено: «відеозапис». В графах про роз`яснення прав, строк оскарження постанови і отримання копії постанови зазначено «від підпису та отримання копії відмовився».

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.2.1(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (Далі ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі зокрема: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керування транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Частина друга ст.126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Встановлено, що екіпажем СРПП здійснювалася відеофіксація події за допомогою нагрудної бодікамери. Щодо ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, а також винесена оскаржувана постанова.

Дійсно на відеозаписах, які починаються о 17:42 год 18.09.2023, не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Водночас останній під час оформлення матеріалів пояснював, що їхав автомобілем і був зупинені на блокпосту, де у нього були виявлені ознаки сп`яніння. Не висловлював жодних заперечень в контексті того, що не він, а хтось інший керував транспортним засобом. Після складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не заперечував щодо обставин викладених в протоколі, однак пояснював, що він був тверезий і не пив.

Отже, твердження представника позивача про те, що інша особа, а не ОСОБА_1 керувала, автомобілем суд вважає передчасними і не достатньо необґрунтованими.

Втім о 17:58:50 позивач не міг керувати транспортним засобом, адже в цей час згідно з відеозаписом знаходився біля Інспектора, який оформлював адміністративні матеріали.

Також як правильно вказує представник позивача, Інспектор під час оформлення матеріалів не повідомляв, що розпочинається розгляд справи щодо позивача за ч.2 ст.126 КУпАП, а фактично поставив його перед фактом вказавши про те, що була складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП і винесена постанова за ч.2 ст.126 КУпАП. До того ж зі змісту відеозапису випливає, що оскаржувану постанову виніс не Інспектор ОСОБА_2 , а другий інспектор (Кагадій Г.В.).

Крім цього заслуговують на увагу доводи представника позивача в контексті кваліфікації дій ОСОБА_1 . Так на відеозаписах ОСОБА_1 зазначав, що взагалі-то має посвідчення водія, однак при собі воно у нього відсутнє. Зі змісту відеозаписів і доводів відзиву та доданих до нього документів, обставин які б давали дійти висновку про те, що останній не має права керування транспортними засобами встановити не можливо. Ба більше, навіть у фабулі оскаржуваної постанови фактично йдеться про те саме - що водій ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Отже залишається незрозумілим чому за вказаних обставин дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.2 а не за ч.1 ст.126 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувану постанову не можна визнати законною і обґрунтованою, тому позов підлягає задоволенню в частині вимоги щодо скасування Постанови.

Втім фактам, які мали місце 18.09.2023 в період часу від 17:00 до 17:42 в районі блокпоста розташованого на 59 км + 800 м автодороги Запоріжжя-Донецьк має бути дана правова оцінка і постановлено відповідне рішення з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону, яку на даній стадії процесу суд не вправі робити без прийняття рішення суб`єктом владних повноважень

Згідно з п.п.2-4 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право:

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

змінити вид стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб адміністративне стягнення не було посилено.

Положення ст.293 КУпАП фактично є аналогічним за змістом зі ст.286 КАС України і передбачає наступне:

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За встановлених обставин, оцінка судом згаданих доказів в контексті наявності чи відсутності того чи іншого складу адміністративного правопорушення, можливої перекваліфікації тощо, є неможливою без їх оцінки суб`єктом владних повноважень, тому справа після скасування оскаржуваної постанови підлягає надісланню на новий розгляд до компетентного органу.

Така правова позиція суду певною мірою узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними, приміром, в Постанові Верховного Суду від 1 лютого 2021 року у справі №500/3491/16-а.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію ID: 9302-4381-8517-0882 від 24.11.2023, якою підтверджується сплата судового збору в сумі 536,80 грн, отже з урахуванням часткового задоволенні позову 50 % вказаної сума підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь позивача.

Керуючись ст.ст.241 - 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7764060 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, якою на нього накладено штрафу в сумі 3400 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , направити на новий розгляд до відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. О. Матросова, буд. 29, ідентифікаційний код 40108688) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 50% витрат по сплаті судового збору, а саме 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 грудня 2023 року.

Суддя Р.О. Губанов