Справа № 320/33947/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м.Київ № 320/33947/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Київської обласної прокуратури, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Київської обласної прокуратури, викладеної у листі від 15.09.2023 № 15/1-2815-23, у наданні інформації на адвокатський запит адвоката Титикала Романа Сергійовича, який діяв в інтересах Бучанської міської ради, щодо надання належним чином завірених копій звернень ОСОБА_2 від 01.06.2023, 23.09.2021, 24.11.2021, 27.01.2022, 20.07.2022 та відповідей на них;

- зобов`язати Київську обласну прокуратуру надати адвокату Титикалу Роману Сергійовичу завірені належним чином: копію звернення ОСОБА_2 до Генерального прокурора Костіна А.Є. від 01 червня 2023 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 23 вересня 2021 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 24 листопада 2021 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 27 січня 2022 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 20 липня 2022 року та копію відповіді на дане звернення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться заява керівника Київської обласної прокуратури Максима Крима про перегляд рішення від 23.04.2023 за нововиявленими обставинами по цивільній справі № 367/4187/14-ц. Представником третьої особи по вказаній справі ОСОБА_3 у січні 2021 року у соціалньій мережі Фейсбук та у веб-газеті "Моя Київщина" були викладені публікації щодо обставин справи №367/41187/14-ц, надавалась їм суб`єктивна оцінка, а також оцінка діям та рішенням суддів, та прохання до прокуратури подати заяву про перегляд судового рішення від 23.04.2020 у зв`язку з нововиявленими обставинами. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 розміщував фото документів, які наразі є додатками до заяви прокурора у справі №367/4187/14-ц. Позивач стверджує, що саме на відомості, які були викладені у соціальних мережах посилався ОСОБА_5 при зверненні до Київської обласної прокуратури. Зокрема, у своїх зверненнях ОСОБА_5 звинувачував Бучанську міську раду у завданні збитків державі та просив прокурора звернутися до суду із заявою про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2020 у справі № 367/4187/14-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами. Водночас, між Бучанською міською радою та Адвокатським бюро «Титикало та партнери» укладено договір про надання правової допомоги від 31.10.2022 №37. У зв`язку з необхідністю отримання доказів та подання їх до Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/4187/14-ц адвокатом Титикало Р.С. в інтересах Бучанської міської ради, було направлено адвокатські запити №66 від 06.09.2023 року та №68 від 11.09.2023 до Офісу Генерального прокурора та Київської обласної прокуратури. Однак, у відповідь на адвокатський запит Офіс Генерального листом від 08.09.2023 №15/3/3-43121-21 повідомив про те, що оскільки керівником не приймалось рішення за доводами звернень ОСОБА_2 , їх було направлено для розгляду до Київської обласної прокуратури. Також листом від 15.09.2023 № 15/1-2815-23 Київська обласна прокуратура відмовила у наданні запитуваної інформації та документів, мотивуючи це тим, що копії запитуваних документів містять інформацію з обмеженим доступом, зокрема, конфіденційну інформацію, що стосується інтересів третіх осіб, які не давали дозвіл на розголошення. Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач оскаржив її до суду.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами позивача надіслав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що копії запитуваних позивачем документів містили інформацію з обмеженим доступом, зокрема конфіденційну інформацію, що стосується інтересів третіх осіб, які не давали дозвіл на її розголошення. При цьому, у вищезазначеному зверненні ОСОБА_1 від 11.09.2023 №68 відсутні будь-які відомості, які могли б слугувати підставою для надання копій вказаних звернень ОСОБА_2 без його згоди. Таким чином, Київська обласна прокуратура діяла у спосіб, в межах повноважень та на підставі наведених вимог законодавства.

Позивач, не погоджуючись з позицією відповідача, викладеною у відзиві на позовну заяву, надіслав відповідь на відзив, у якій зазначив про те, що інформацію та документи, які просив надати позивач, адвокат Титикало Р.С. в інтересах Бучанської міської ради міститься у відкритому доступі для ознайомлення всім бажаючим. Таким чином, запитувана інформація та документи не є та не можуть бути інформацією з обмеженим доступом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться заява керівника Київської обласної прокуратури Максима Крима про перегляд рішення від 23.04.2023 р. за нововиявленими обставинами по цивільній справі № 367/4187/14-ц за позовом заступник прокурора Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради» (далі КП «Бучанське управління житлово-комунального господарства Бучанської міської ради») до Бучанської міської ради про скасування рішень ради та витребування земельних ділянок.

Як на нововиявлені обставини прокурор посилається на наступні документи: 1) постанову Президії Верховної Ради Української РСР від 04.09.1956 «Про передачу деяких питань адміністративно-територіального поділу на вирішення виконавчих комітетів обласних рад депутатів трудящих»; 2) указ Президії Верховної Ради Української РСР від 28.06.1965 «Про порядок найменування і перейменування областей, районів, міст та інших населених пунктів і вирішення деяких питань адміністративно-територіального поділу в Українській РСР»; 3) регіональну програму розвитку лісового господарства Київської області на період до 2015 року «Ліси Київщини», затверджену рішенням Київської обласної ради від 25.01.2001 №-263-15- XXIII. Наведені документи були належним чином опубліковані, оприлюднені та містилися у відкритому доступі, з огляду на що всі бажаючі, в тому числі і прокурор, мали змогу з ними ознайомитися.

Так, згідно абз. 2 ч. 2 Указу Президії Верховної Ради Української РСР «Про порядок опублікування законів Української РСР, постанов та інших актів Верховної Ради Української РСР, указів і постанов Президії Верховної Ради Української РСР і набрання ними чинності» від 24.09.1958 № 40-04 укази і постанови Президії Верховної Ради Української РСР публікуються у «Відомостях Верховної Ради Української РСР».

У відповідності до викладеного, постанова Президії Верховної Ради Української РСР від 04.09.1956 р. «Про передачу деяких питань адміністративно-територіального поділу на вирішення виконавчих комітетів обласних рад депутатів трудящих» від 04.09.1956 р. була опублікована у «Відомостях Верховної Ради УРСР» № 8 (5 листопада 1956 року), ст. 138, с. 223

Указ Президії Верховної Ради Української РСР від 28.06.1965 «Про порядок найменування і перейменування областей, районів, міст та інших населених пунктів і вирішення деяких питань адміністративно-територіального поділу в Українській РСР» даний документ було оприлюднено на офіційному веб-сайті Верховної Ради України.

«Програма розвитку лісового господарства Київської області на період до 2015 року «Ліси Київщини», затвердженої рішенням Київської обласної ради від 25.01.2001 № 263-15- XXIII також є у відкритому доступі, оскільки текст програми та рішення, яким її затверджено було розміщено на офіційному веб-сайті Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства за посиланням: https://kyivlis.gov.ua/wp- content/uploads/2018/1 О/Reg onalna Programa _L_sy_K.yyіvshhyny_do_2015_roku.pdf.

Дані документи були офіційно оприлюднені та містилися у відкритому доступі.

Також, у 28.08.2021 у мережі Фейсбук у групі «Громада Бучі» представник третьої особи Віктор Бархоленко у справі № 367/4187/14-ц (рішення у якій наразі переглядається у зв`язку з нововиявленими обставинами за заявою прокурора) описує всі обставини справи, дає їм свою суб`єктивну оцінку, а також оцінку діям та рішенням суддів, та просить прокуратуру подати заяву про перегляд судового рішення від 23.04.2020 у зв`язку з нововиявленими обставинами. На підтвердження своїх доводів розміщує фото документів, які наразі є додатками до заяви прокурора у справі № 367/4187/14-ц, що підтверджується витягом з соціальної мережі "Фейсбук".

Автор вказаного посту (Бархоленко В.) зазначає, що ним були направлені відповідні листи до прокуратури Київської області з проханням подати заяву про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2020 у справі № 367/4187/14-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами (https://www.facebook.com/groups/5493 l/permalink/769094).

Також, аналогічну статтю ОСОБА_5 розмістив на веб-сайті газети «Моя Київщина» (посилання https://mykyivregion.com.ua/blog/bucanskii-lis-mozna-vryattivati).

У своїх зверненнях ОСОБА_5 звинувачував Бучанську міську раду у завданні збитків державі та просив прокурора звернутися до суду із заявою про перегляд рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2020 у справі № 367/4187/14-ц у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Між Бучанською міською радою та Адвокатським бюро «Титикало та партнери» укладено договір про надання правової допомоги від 31.10.2022 № 37.

У зв`язку з необхідністю отримання доказів та подання їх до Ірпінського міського суду Київської області по справі № 367/4187/14-ц мною адвокатом Титикало Р.С. в інтересах Бучанської міської ради, було направлено адвокатські запити №66 від 06.09.2023 та №68 від 11.09.2023 до Офісу Генерального прокурора та Київської обласної прокуратури.

Відповідно до адвокатських запитів, позивач просив надати завірені належним чином: копію звернення ОСОБА_2 до Генерального прокурора Костіна А.Є. від 01 червня 2023 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 23 вересня 2021 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 24 листопада 2021 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 27 січня 2022 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 20 липня 2022 року та копію відповіді на дане звернення.

У відповідь на адвокатський запит Офіс Генерального листом від 08.09.2023 №15/3/3-43121-21 повідомив про те, що оскільки керівником не приймалось рішення за доводами звернень ОСОБА_2 , їх було направлено для розгляду до Київської обласної прокуратури.

Також листом від 15.09.2023 № 15/1-2815-23 Київська обласна прокуратура відмовила у наданні запитуваної інформації та документів, мотивуючи це тим, що копії запитуваних документів містять інформацію з обмеженим доступом, зокрема, конфіденційну інформацію, що стосується інтересів третіх осіб, які не давали дозвіл на розголошення.

Вважаючи відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною другою ст. 24 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, у яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту Уоже бути продовжено др двадцяти`робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Отже, орган державної влади, якому направлено адвокатський запит, зобов`язаний не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію.

Статтею 5 Закон України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-УІ передбачено забезпечення доступу до інформації, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Згідно із частиною сьомою цієї статті обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що таємною інформацією є інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Адвокатський запит є важливим інструментом для швидкого збору доказів в інтересах клієнта при вирішенні спору, адже обов`язок надати відповідь на такий запит визначений національним законодавством. Окрім того, строк надання відповіді на запит становить п`ять робочих днів з моменту отримання запиту, на відміну від тридцяти календарних днів з дня надходження запиту щодо доступу до персональних даних, встановленого Законом України «Про захист персональних даних».

Саме для захисту своїх порушених прав, а також подання до суду додаткових доказів, які свідчать про обізнаність прокурора з документами, описаними вище, адвокатом Титикало Р.С. в інтересах Бучанської міської ради було направлено запити для отримання копій цих звернення.

Разом з тим, описане вище (розміщення інформації у вільному доступі) свідчить про те, що інформацію та документи, які просив надати адвокат Титикало Р.С. в інтересах Бучанської міської ради не є інформацією з обмеженим доступом або конфіденційною інформацією, оскільки міститься у відкритому доступі для ознайомлення всім бажаючим.

Також, згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.02.2021 р. у справі № 160/9274/18 зробив висновок про те, що «...можливість віднесення інформації до конфіденційної, таємної чи службової не слід розуміти як єдину достатню підставу для обмеження доступу до конкретної інформації. Крім того, обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений...».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.02.2020 р. у справі № 826/8891/16 також зробив висновок, що «... Запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1-3 частини другої статі б Закону.

Ці вимоги називають «трискладовим тестом», який повинна пройти публічна інформація для визначення її відкритою чи обмеженою. За умови додержання сукупності всіх трьох підстав може бути обмежено доступ до інформації (постанова пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації»).

Відтак передумовою для встановлення відкритості чи обмеження інформації є застосовування до такої інформації «трискладового тесту».

Верховний Суд звертає увагу на те, що положення частини другої статті б Закону передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі «трискладового тесту».

Отже, тягар доведення того, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації.

За таких умов, відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з трьох складових «трискладового тесту» означає, що відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі №554/11837/14-а та випливає з постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №9901/249/19...».

Однак, як вбачається зі змісту відмови Київської обласної прокуратури, що викладена у листі від 15.09.2023 № 15/1-2815-23, у наданні інформації на запит адвоката Титикала Р.С., який діяв в інтересах Бучанської міської ради, не вбачається будь-яких обґрунтувань та мотивування віднесення запитуваної інформації та документів до інформації з обмеженим доступом та конфіденційної інформацією, що в свою чергу свідчить про очевидну протиправність такої відмови зважаючи на невідповідність останньої критеріям, що визначені ч.2.ст.2 КАС України.

Також, суд звертає увагу на те, що абзацом 1 частини 2 вказаної статті 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 13 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами. Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Отже, Київська обласна прокуратура як державний орган і суб`єкт владних повноважень є розпорядником такої інформації.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію встановлено», що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 9 Закону України «Про інформацію» обумовлено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

Відповідно до статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» - інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав іншиих людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Положення частини другої Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 цього Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі «трискладового тесту».

Відтак, тягар доведення того, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації.

Відмова у наданні інформації є обґрунтованою лише у разі, якщо розпорядник в листі вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Водночас, відмова Київської обласної прокуратури у наданні інформації на адвокатський запит адвоката Титикала Романа Сергійович не містить обґрунтувань, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

Таким чином відмова Київської обласної прокуратури у наданні інформації на адвокатський запит адвоката Титикала Романа Сергійович не може бути вважатися обґрунтованою.

Наведене узгоджується також і з правовими висновками, що містяться у постановах Верховного Суду від 17.02.2020 р. у справі № 826/8891/16 від 18 липня 2019 року у справі №554/11837/14-а та узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі №9901/249/19.

З огляду на вказане, суд вважає, що відповідач, відмовляючи у наданні інформації не дослідив законодавчих підстав для обмеження у доступі до інформації, а тому не у повній мірі виконав свої повноваження.

Крім того, суд ураховує те, що оскільки обґрунтування обмеження доступу до інформації є повноваженням відповідача як розпорядника інформації, а таке обґрунтування відсутнє у відповіді на запит позивача, то для забезпечення дотримання балансу у системі розподілу влад, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАСУ та зобов`язати відповідача надати копії звернень ОСОБА_2 від 01.06.2023, 23.09.2021, 24.11.2021, 27.01.2022, 20.07.2022 та відповідей на них.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини як джерела права.

Суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладену у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», де вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За змістом пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить переконання про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, ураховуючи приписи ст. 139 КАС України, суд присуджує позивачу за рахунок відповідача понесені судові витрати в розмірі 2147,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Київської обласної прокуратури, викладеної у листі від 15.09.2023 № 15/1-2815-23 у наданні інформації на адвокатський запит адвоката Титикала Романа Сергійовича, який діяв в інтересах Бучанської міської ради, щодо надання належним чином завірених копій звернень ОСОБА_2 від 01.06.2023, 23.09.2021, 24.11.2021, 27.01.2022, 20.07.2022 та відповідей на них.

Зобов`язати Київську обласну прокуратуру (код ЄДРПОУ - 02909996, бул.Лесі Українки, 27/2, м.Київ, 01601) надати адвокату Титикалу Роману Сергійовичу (просп.Перемоги, 121 А, оф.221, м.Київ, 03115) завірені належним чином: копію звернення ОСОБА_2 до Генерального прокурора Костіна А.Є. від 01 червня 2023 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 23 вересня 2021 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 24 листопада 2021 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 27 січня 2022 року та копію відповіді на дане звернення; копію звернення ОСОБА_2 до Офісу Генерального прокурора від 20 липня 2022 року та копію відповіді на дане звернення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ - 02909996, бул.Лесі Українки, 27/2, м.Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.