Справа № 334/11320/23
Суддя: Філіпова І. М.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 21.12.2023
Провадження № 2-а/334/98/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Філіпової І. М.,

за участі секретаря Шайхайдарова Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

12.12.2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованому не автоматичному режимі серії ЕНА№1055624 від 02.12.2023 року, щодо визнання ОСОБА_1 винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що позивач 02.12.2023 року о 18 год. 22 хв. у м. Запоріжжя по вул. Радгоспна, буд.31, здійснив зупинку транспортного засобу на місці, що позначено дорожнім знаком 5.42.1 з доданою до нього табличкою 7.17, на якому дозволено зупинку лише транспортних засобів, якими керують особи з інвалідністю, при цьому не мав при собі документи, чим порушив п. 8.4. ґ ПДР порушення вимог інформаційно вказівних знаків, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, оскільки поліцейський не встановлював обставини справи, не взяв до уваги заперечення позивача, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху табличка 7.17 «Особи з інвалідністю» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 і 5.43 для позначення місця (або спеціально відведеною частини майданчика) для стоянки транспортних засобів, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Однак на місці для стоянки біля магазину «АТБ» ( що знаходиться на розі вул. О. Говорухи (вул. Радгоспна) та вул. Парамонова, між дорожнім знаком 5.42.1 та табличкою 7.17 була розміщена також табличка 7.3.2 «Напрямок дії».

Згідно розділу 33 Правил дорожнього руху, таблички 7.3.1 і 7.3.2 із знаками 5.42.1-5.42.3 зазначають розташування майданчиків для стоянки відносно дороги, а із знаками 1.5.1-1.5.3 і 1.37 інформують про ділянки виконання дорожніх робіт.

Однак, коли позивач здійснював в`їзд до місць стоянки на пакувальне місце №2 на пакувальному місці №1 вже стояв автомобіль невідомої особи, який загородив табличку 7.17 «Особи з інвалідністю».

Таким чином, через низьке розташування таблички 7.17 «Особи з інвалідністю» від рівня землі, склалася ситуація, коли вказана табличка була закрита від учасників дорожнього руху іншим автомобілем. Також просить звернути увагу, що дорожньої розмітки 1.35 на місцях для паркування не було.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Загальні вимоги до застосування дорожніх знаків визначені ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування».

Позивач вважає, що дорожній знак 5.42.1, табличка 7.3.2 та табличка 7.17, що розташовані на одній опорі, були розміщенні, розташовані з порушенням вимог п. 8.2.1 правил дорожнього руху, а саме розміщені таким чином, що частково (коли на пакувальному місці №1 зупиняється транспортний засіб) закриті від учасників руху.

Вище зазначені доводи було повідомлені позивачем співробітнику патрульної поліції, однак не були прийняті ним до уваги при винесенні оскаржуваної постанови.

У зв`язку з цим позивач вважає, що у його діях відсутня вина у формі умислу або необережності, оскільки він об`єктивно не мав можливості побачити частково закритий дорожній знак та обидві таблички до нього.

21.12.2023 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву. Представник відповідача вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач вказує, що поліцейський діяв у відповідності до вимог ст. 1, 23, 35 Закону України «Про національну поліцію». Під час несення служби поліцейським патрульної служби було виявлено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , який здійснив зупинку транспортного засобу на місці позначеному дорожнім знаком 5.42.1, табличкою 7.3.2 та табличкою 7.17. В ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Позивач будь-яких клопотань не заявляв, що підтверджується відеозаписом доданим до матеріалів справи. Обставини, на які вказує позивач не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав 21.12.2023 року клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві представник відповідача просив розглядати справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та позивача,оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягненняЕНА№1055624 від 02.12.2023 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. Згідно постанови 02.12.2023 року о 18 год. 22 хв. у м. Запоріжжя по вул. Радгоспна, буд.31, водій здійснив зупинку транспортного засобу на місці, що позначено дорожнім знаком 5.42.1 з доданою до нього табличкою 7.17, на якому дозволено зупинку лише транспортних засобів, якими керують особи з інвалідністю або, які перевозять осіб з інвалідністю, при цьому не мав при собі документи, чим порушив п. 8.4.ґ ПДР порушення вимог інформаційно вказівних знаків, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 122 КУпАП зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, долученого до відзиву вбачається, що патрульна машина, в якій було встановлено відеореєстратор, під`їжджає до стоянки біля супермаркету «АТБ». Під час руху патрульної машини до зупинки навпроти автомобілю позивача з вказаного відеозапису вбачається, що дорожній знак 5.42.1, табличка 7.3.2 та табличка 7.17 добре видно учасникам дорожнього руху.

Намагання позивача зробити фото дорожнього знаку 5.42.1, таблички 7.3.2 та таблички 7.17 з певного ракурсу, щоб сотворити враження існування перешкоди та відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, повністю спростовуються долученим до відзиву відеозаписом.

Також, з вказаного відеозапису не вбачається, що позивач вказував поліцейському на неправильне розташування дорожнього знаку та табличок, у зв`язку з чим він не бачив нижньої таблички, але лише повідомив, що не помітив знаку та обурювався, чому поліцейський хоче скласти протокол саме на нього, а не щодо іншого водія. Також, з пояснень позивача на відеозапису вбачається, що автомобіль позивача стояв на вказаному місці близько 20 хвилин, при цьому позивач заходив до приміщення магазину, тобто рухався у безпосередній близькості від вказаного дорожнього знаку з різних боків.

На думку суду, неуважність позивача, обставини, що він не побачив, встановленого дорожнього знаку 5.42.1, табличка 7.3.2 та табличка 7.17, з суб`єктивних причин жодним чином не вказує на відсутність вини у діях позивача. Існування об`єктивних причин які перешкоджали позивачу побачити вказаний дорожній знак з табличками, судом не встановлено.

У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За вивченням змісту постанови суд встановив, що така відповідає повній мірі відповідає змісту ст. 283 КУпАП, оскільки у ній зазначені усі дані, як того вимагає наведене положення закону.

Також, з оскаржуваної постанови, відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП.

За таких обставин, суд не вбачає порушень з боку відповідача при складенні постанови про адміністративне правопорушення ЕНА№1055624 від 02.12.2023 року, а тому приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , юридична адреса: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96.

Суддя: Філіпова І. М.