Справа № 420/2748/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2748/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву судді Бойка Андрія Володимировича про самовідвід у справі №420/2748/20 за апеляційною скаргою НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023р. у справі №420/2748/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України та Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023р. у справі №420/2748/20, передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого-судді Бойка А.В., суддів Федусика А.Г. та Шевчук О.А.

20 грудня 2023 року суддя Бойко А.В. подав заяву про самовідвід, обґрунтовану виконанням з позивачем у справі у перші місяці війни у складі одного підрозділу, а також групи швидкого реагування прикордонного загону «Одеса» спеціальних завдань з відсічі збройної агресії російської федерації.

Ознайомившись зі змістом вказаної вище заяви, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини сумніви в незалежності відсутні, коли у «об`єктивного спостерігача» не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (зокрема, рішення у справі «Кларк проти Сполученого Королівства»).

ЄСПЛ застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Веттштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Тобто навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії», «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року (заява № 21722/11), «Газета «Україна - центр» проти України» від 15.07.2010 року (заява № 16695/04).

Консультативна рада європейських суддів у п. 12 Висновку № 1 (2001) наголошує: «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано».

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

На думку судової колегії факт виконання суддею Бойком Андрієм Володимировичем з позивачем у справі спеціальних завдань у складі одного підрозділу, та групи швидкого реагування прикордонного загону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з відсічі збройної агресії російської федерації не може бути розцінений як безумовна підстава для самовідводу судді, оскільки в умовах воєнного стану вказані обставини не мають викликати занепокоєння у розсудливого спостерігача щодо можливої упередженості судді. Інших підстав для відводу судді Бойка Андрія Володимировича не встановлено.

За наведених вище обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви судді Бойка А.В. про самовідвід у справі №420/2748/20, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 41, 321, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити судді Бойку Андрію Володимировичу у задоволенні заяви про самовідвід у справі №420/2748/20.

Продовжити розгляд справи у складі: головуючого-судді Бойка А.В., суддів Федусика А.Г. та Шевчук О.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді А.Г. Федусик О.А. Шевчук.