Справа № 607/13910/23
Суддя: Дзюбич В. Л.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2023 Справа №607/13910/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728084 від 19 липня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Гриців О.Я., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, в якій просить визнати постанову серії БАБ №728084 про адміністративне правопорушення від 19.07.2023 протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 19.07.2023 працівники поліції склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728084, згідно якої він начебто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 126, ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Зокрема, йому ставиться у провинну те, що він 19.07.2023 о 16 год. 40 хв. в с. В.Гаї по вул .Об`їзна, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, керував транспортним засобом Mercedes-Benz 313 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не користувався засобом пасивної безпеки, що передбачено конструкцією транспортного засобу, а саме не був пристебнутий ременем безпеки, а також не пред`явив для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування та посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом, а також встановлено про те, що водій ОСОБА_1 є позбавленим права керування даним транспортним засобом від 19.06.2023 Тернопільським міськрайонним судом, чим порушив п.п. 2.3 (в), 2.4, 2.1 ПДР України.

Вказану постанову позивач вважає прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки він ніяких адміністративних правопорушень не вчиняв, оскільки автомобілем не кермував.

З врахуванням вищенаведеного, позивач вважає оскаржувану постанову безпідставною та незаконною, а тому вважає що вона підлягає скасуванню, у зв`язку із відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, а тому просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

21.08.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, із змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти нього, оскільки візуальна інформація відеофіксації відображає факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а також місце вчинення такого правопорушення.

18.09.2023 судом зареєстровано відповідь на відзив подану представником позивача адвокатом Гриців О.Я., із змісту якої вбачається, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у відзиві на позов, не надав достатніх, належних та достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій. Згідно наданого відповідачем відео, жодних доказів вчинення позивачем порушення п.2.3 (в) ПДР України в матеріалах справи не міститься та відповідачем не надано, зокрема не подано доказів того, що під час керування транспортним засобом водій не був пристебнутим ременем безпеки. Таким чином, сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення. До відзиву не додано доказів фіксування факту ніби то вчинених позивачем правопорушень.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Попередньо представник позивача подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.07.2023 командиром роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом Палій В.І. була винесена постанова серії БАБ №728084 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126, ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 19.07.2023 о 16 год. 40 хв. в с.В.Гаї по вул.Об`їзна, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 313 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не користувався засобом пасивної безпеки, що передбачено конструкцією транспортного засобу, а саме не був пристебнутий ременем безпеки, а також не пред`явив для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування та посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом, а також встановлено про те, що водій ОСОБА_1 є позбавленим права керування даним транспортним засобом від 19.06.2023 Тернопільським міськрайонним судом, чим порушив п.п. 2.3 (в), 2.4, 2.1 ПДР України.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 категорично заперечив обставини викладені у вищевказаній постанові.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.1ст.23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІП, поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, Іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, зокрема, і за ч.4 ст. 126, ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 2.3 рішення Конституційного суду України N 5-рп/2015 від 26,05.2015 "у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, відповідачем до відзиву долучено диск із відеозаписом із нагрудної камери інспектора поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що згідно оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину те, що він керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz 313 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не користувався засобом пасивної безпеки, що передбачено конструкцією транспортного засобу, а саме не був пристебнутий ременем безпеки, а також не пред`явив для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування та посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом, а також встановлено про те, що водій ОСОБА_1 є позбавленим права керування даним транспортним засобом від 19.06.2023 Тернопільським міськрайонним судом, чим порушив п.п. 2.3 (в), 2.4, 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.4 ст. 126, ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП.

Так, п.2.3 (в) Правил дорожнього руху передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020).

Диспозицією ч.5 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил користування ременями безпеки.

Також, згідно п.2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пункт 2.1 (а) Правил дорожнього руху передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Диспозицією ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами

Як встановлено судом, позивач на підтвердження неправомірності оскаржуваної постанови щодо обставин події, яка відбулась 19.07.2023 о 16 год 40 хв. щодо порушення ним як водієм транспортного засобу марки Mercedes-Benz 313 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимог пункту пунктів 2.3 (в), 2.4, 2.1 Правил дорожнього руху, не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Як видно, обставини, викладені у позовній заяві ОСОБА_1 , зводяться тільки до того, що позивач не керував транспортним засобом.

Поряд з цим, вказані доводи позивача спростовуються наданими суду відповідачем доказами.

Так, із наданого представником відповідача відеозаписом з автореєстратора патрульного автомобіля IMG_5330MP4, IMG_5331MP4 та з нагрудної камери працівників поліції №474453 долученого представником відповідача до матеріалів справи встановлено, що 19.07.2023 позивач керував транспортним засобом Mercedes-Benz 313 реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в момент зупинки транспортного засобу, не будучи пристебнутий ременем безпеки, пересів із водійського місця на пасажирське, що повністю спростовує твердження позивача та його представника, що позивач не керував транспортним засобом.

Суд критично відноситься до посилань представника позивача викладених у відповіді на відзив, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав достатніх, належних і достовірних доказів вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки дані твердження представника позивача повністю спростовуються переглянутими в судовому засіданні матеріалами відеофіксації вчиненого правопорушення, з яких достеменно встановлено, що позивач керував транспортним засобом Mercedes-Benz 313 реєстраційний номер НОМЕР_1 та вчинив інкриміновані йому правопорушення.

Зазначене підтверджує обставини зазначені в постанові серії БАБ №728084 від 19.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт порушення позивачем ОСОБА_1 вимог пунктів 2.3 (в), 2.4, 2.1 Правил дорожнього руху.

Судом за клопотанням представника позивача було постановлено витребувати у відповідача інформацію щодо розстановки сил та засобів роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП 19.07.2023, а також інформацію про маршрут на квадрат патрулювання екіпажу в складі командира роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_3 19.07.2023.

Як вбачається з інформації №7176/41/33/02-2022 наданої 26.09.2023 УПП в Тернопільській області ДПП, у відповідності до листів (вх. № 6013 від 19.09.2023 та № 6086 від 21.09.2023), які надійшли до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №728084 від 19 липня 2023 року, надсилає завірену копію розстановки сил та засобів УПП в Тернопільській області ДПП станом на 19 липня 2023 року. Інформує, що 19 липня 2023 року, командир роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП, старший лейтенант поліції, ОСОБА_3 , здійснював патрулювання в складі екіпажу «Юпітер-0151» (позивний екіпажу командира роти), за яким відповідно до визначених зон оперативного реагування УПП в Тернопільській області ДПП, не закріплюється квадрат (маршрут) патрулювання та реагування на правопорушення та інші події здійснюється по всій території обслуговування УПП в Тернопільській області.

Таким чином, командир роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП, старший лейтенант поліції, ОСОБА_3 наділений був повноваженнями здійснювати контроль за додержанням правил дорожнього руху, на всій території обслуговування УПП в Тернопільській області.

Як вбачається із постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.06.2023 у справі 607/10407/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.4 ст. 126, ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП. Постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, стягнення відповідачем застосовано без порушень, із застосування ч.2 ст.36 КУпАП, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Таким чином, самі лише заперечення позивача не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач, мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч.1 ст.8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Втім, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126, ч.1 ст. 126 та ч.5 ст. 121 КУпАП та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем та його представником надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Приймаючи рішення, суд враховує, що визначений правовою нормою ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позову без задоволення.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати, а саме судовий збір йому не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 143, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.7, 9, 121, 126, 247, 251, 252 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728084 від 19 липня 2023 року, залишити без змін.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728084 від 19 липня 2023 року - відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, м.Тернопіль, вул.Котляревського, буд.24, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич