Справа № 480/10881/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
Копія даної ухвали була направлена відповідачу через систему "Електронний суд" та отримана ним 12.10.2023, про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с. 68). Проте вимоги суду не виконано, відзиву на позовну заяву та витребувані докази суду надано не було.
Ненадання у встановлений ухвалою суду строк відзиву, суд, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства, кваліфікує як визнання позову.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №480/12276/21 скасовано. У задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с. 50-64).

Вважаючи, що має право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №480/12276/21 за період з 15.06.2022 року по 06.02.2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Приписами статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною другою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями статті 236 КЗпП України передбачена відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Так, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Верховний Суд вже неодноразово викладав висновки щодо застосування статті 236 КЗпП України стосовно виконання рішення суду про поновлення на роботі/посаді, яке допущене до негайного виконання.

Так, у постанові від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/19103/19 Верховний Суд з цього приводу зазначив, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості та підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно із часу його проголошення у судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист прав та інтересів громадян і держави.

Належним виконанням рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання роботодавцем (власником або уповноваженим ним органом) про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Верховний Суд у цій справі підкреслив, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Водночас така відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника.

Також Верховний Суд наголосив, що наведені приписи Кодексу не містять застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, які б вказували на його бажання поновитися на роботі.

Як висновок, суд касаційної інстанції у справі № 640/19103/19 констатував, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Правова позиція щодо застосування приписів статті 236 КЗпП України неодноразово висловлювалася Верховним Судом також і в постановах від 16 лютого 2018 року у справі №807/2713/13-а, від 27 червня 2019 року у справі №821/1678/16, від 31 липня 2019 року у справі №813/593/17, від 25 вересня 2019 року у справі №813/4668/16, від 27 листопада 2019 року у справі №802/1183/16-а, від 19 грудня 2019 року у справі №2а-7683/12/1370, від 05 лютого 2020 року у справі №815/1676/18, від 05 березня 2020 року у справі №280/360/19, від 26 листопада 2020 року у справі №500/2501/19, від 19 квітня 2021 року у справі №826/11861/17, від 24 червня 2021 року у справі №640/15058/19, від 20 липня 2021 року у справі №826/3465/18, від 21 жовтня 2021 року у справі № 280/5260/19, від 27 січня 2022 року у справі № 580/5185/20, від 09 листопада 2022 року у справі № 460/600/22 та від 23 березня 2023 року у справі №420/8539/21.

У постанові від 09 листопада 2022 року у справі № 460/600/22 Верховний Суд, урахувавши раніше висловлену правову позицію щодо застосування статті 236 КЗпП України, зазначив, що приписи частини восьмої статті 235 КЗпП України і приписи пункту 3 частини першої статті 371 КАС України достатньо чітко і однозначно встановлюють, що рішення про поновлення на роботі/посаді підлягають негайному виконанню й цей імператив адресований передовсім роботодавцю. Невчинення позивачем як працівником дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо його поновлення на посаді (неподання заяви про поновлення чи незвернення до органу державної виконавчої служби) ніяким чином не впливає на обов`язок роботодавця самостійно виконати рішення суду, допущеного до негайного виконання, яке покладає на нього зобов`язання щодо поновлення працівника на посаді.

Слід зауважити про те, що інститут звернення рішення суду до негайного виконання покликаний забезпечувати швидкий і реальний захист прав працівника. Цей інститут не заперечує можливості скасування в апеляційному чи касаційному порядку рішення, допущеного до негайного виконання, проте на стадії апеляційного або касаційного оскарження віддає перевагу інтересам працівника.

Зрештою, стаття 236 КЗпП України не містить у собі застереження про те, що скасування рішення про поновлення на роботі звільняє роботодавця від обов`язку оплатити працівнику вимушений прогул при затримці його виконання.

На основі цих обставин і міркувань суд доходить висновку, що у випадку затримки виконання рішення про поновлення на роботі, факт подальшого скасування цього рішення в апеляційному чи касаційному порядку не позбавляє особу права на отримання середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення та, відповідно, не звільняє роботодавця від обов`язку здійснити таку виплату.

Дана позиція суду також узгоджується з висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 15.02.2023 року по справі № 460/16522/21, від 24.10.2023 року по справі № 420/10861/21 та від 19.12.2023 року по справі № 520/15896/21.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 480/12276/21 частково задоволено позовні вимоги позивача та, зокрема, визнано протиправним і скасовано наказ керівника Сумської обласної прокуратури №413к від 19.10.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Сумської місцевої прокуратури Сумської області; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Сумської місцевої прокуратури Сумської області з 23.10.2021; стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 61 257,28 грн. (а.с. 32-49).

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць підлягало негайному виконанню.

Отже існування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 480/12276/21 породжувало у відповідача обов`язок щодо поновлення позивача на вказаній у рішенні посаді, який мав бути виконаний шляхом видання відповідачем відповідного наказу негайно після проголошення рішення суду.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виконання відповідачем рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 480/12276/21.

Разом з тим, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі №480/12276/21 скасовано. У задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с. 50-64).

Відповідно до статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже з 06.02.2023 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 480/12276/21 є скасованим.

Враховуючи те, що рішення суду від 14.06.2022 року про поновлення позивача на посаді позивачем не було виконано, суд вважає, що період з 15.06.2022 року по 05.02.2023 року, є часом затримки в поновленні позивача на посаді згідно з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 480/12276/21.

Відтак, позивач має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення, а саме за період з 15.06.2022 року (наступний день після проголошення рішення суду у справі №480/12276/21) по 05.02.2023 року (включно) (день напередодні винесення постанови Другим апеляційним адміністративним судом у справі №480/12276/21, яким скасовано рішення суду першої інстанції).

Щодо суми середнього заробітку, нарахованої позивачем за період з 15.06.2022 року по 06.02.2023 року у розмірі 62 751,36 грн., суд зазначає наступне.

З позовної заяви суд вбачає, що позивач просить стягнути середній заробіток за затримку виконання рішення суду у розмірі 62 751,36 грн. При цьому в позовній заяві, позивач зазначив, що період затримки виконання рішення суду становить 168 робочий день (15.06.2022 року по 06.02.2023 року), а отже середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить 62 751,36 грн. (373,52 грн. (середньоденна заробітна плата * 168 робочий день затримки).

При цьому будь-яких заперечень щодо розрахованої позивачем суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення, відповідачем суду надано не було.

Суд погоджується з розрахунком позивача щодо кількості робочих днів затримки виконання рішення суду та суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року № 100 (далі по тексту - Порядок №100) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду.

За змістом абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку № 100 визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача слід обраховувати, виходячи з розрахунку робочих днів.

Судом встановлено, що затримка виконання рішення суду за період з 15.06.2022 року по 05.02.2023 року (включно) становить 168 робочих днів (2022 рік - 143 дні, 2023- 25 днів).

При цьому судом враховано, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022, воєнний стан продовжений до 25.04.2022.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, воєнний стан продовжений до 25.05.2022.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України №2263-IX від 22.05.2022, воєнний стан продовжений з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15.08.2022, воєнний стан продовжений з 05 годин 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно із ч.2,3 ст.1 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану, від 15 березня 2022 року № 2136-IX, який набрав чинності 24.03.2022, на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України (ч.2). У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом (ч.3).

Відповідно до ч.6 ст.6 вказаного Закону, у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53 (тривалість роботи напередодні святкових, неробочих і вихідних днів), частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67 та статей 71-73 (святкові і неробочі дні) Кодексу законів про працю України.

В свою чергу з матеріалів справи суд вбачає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 480/12276/21 встановлений розмір середньоденної заробітної плати позивача в сумі 373,52 грн.

Тому при розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 15.06.2022 року по 05.02.2023 року (включно), суд виходить із середньоденної заробітної плати у розмірі 373,52 грн.

Таким чином середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить - 373,52 грн. (середньоденна заробітна плата позивача) * 168 робочих днів (час затримки виконання рішення суду з 15.06.2022 року по 05.02.2023 року (включно)) = 62 751,36 грн.

А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню шляхом стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь позивача заробітку за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справі № 480/12276/21 за період з 15.06.2022 року по 05.02.2023 року (включно) у сумі 62 751,36 грн. (шістдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят одна гривня 36 коп.).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з Сумської обласної прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, 33,м. Суми, Сумська область,40000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року у справі № 480/12276/21 за період з 15.06.2022 року по 05.02.2023 року (включно) у сумі 62 751,36 грн. (шістдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят одна гривня 36 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек