Справа № 354/1261/23
Суддя: Єрмак Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 354/1261/23
Провадження № 2-а/354/18/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

05.09.2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідачів, УПП в Хмельницькій області, Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення ЕАТ №7562199 від 20.08.2023року.

Ухвалою суду від 06.09.2023року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Однак, після відкриття провадження у справі встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач у позовній заяві просив поновити строк на звернення до суду за оскарженням постанови. оскільки оскаржувану постанову від 20.08.2023 року він отримав поштою 31.08.2023року та до суду звернувся 05.09.2023року.

Ухвалою суду від 28.11.2023 року було визнано не поважною причину пропуску строку. оскільки позивач про порушення свого права фактично дізнався 20.08.2023 року після розгляду справи за ч.1 ст.126 КУпАП та складання постанови, від отримання якої відмовився, про що зазначено в постанові, тобто, позивач за власним бажанням відмовився отримати примірник постанови та вчасно вжити заходів для її оскарження, тому позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку з інших причин такого пропуску.

На виконання ухвали без руху, позивачем надано заяву про поновлення пропущеного строку з поважних причин, в якій посилається на отримання оскаржуваної постанови поштою 31.08.2023 року, зазначає, що у його присутності 20.08.2023року постанова не складалась, від її отриманні він не відмовлявся. Також посилається як на підставу поважності причин пропуску строку введеня на теріторії України правового режиму воєнного стану та здійснення ним волонтерської діяльності.

Дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Частиною 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10- денний строк, який обчислюється з дня вручення постанови.

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

З наявного в справі відеозапису та наданої копії постанови вбачається, що 20.08.2023 року інспектром у присутності ОСОБА_1 було проведено розгляд за ч.1 ст.126 КУпАП та складено постанову, від отримання якої останній відмовивися.

Тобто позивач знав про порушення свого права 20.08.2023 року та за власним бажанням відмовився отримати примірник постанови та вчасно вжити заходів для її оскарження.

Щодо посилання позивача на те, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією рф, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, суд зазначає таке.

Дійсно, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» , затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України , Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалась.

Разом з тим, наведені у заяві причини, з яких позивач просить поновити йому строк звернення до суду, не можна визнати поважними та об`єктивними причинами пропуску вказаного строку.

Суд також наголошує на тому, що сам факт введення в Україні воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду, без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на своєчасність звернення до суду з відповідним позовом.

Посилаючись у заяві про поновлення строку звернення до суду на ту обставину на запровадження воєнного стану, позивач не вказав конкретних обставин та не надав жодних доказів того, як саме введення воєнного стану 24.02.2022р. вплинуло на своєчасність його звернення до суду з цим позовом 05.09.2023р.

Також, суд зазначає, що надані довідки волонтерської організації щодо залучення позивача до волонтерської діяльності не містять прямих доказів того, що вказана обставина створювала для позивача перешкоди у зверненні до суду за захистом своїх прав. Вказана довідка лише підтверджує факт здійснення позивачем волонтерської діяльності та не доводить, що рівень його залученості до заходів, пов`язаних із діяльностю волонтерської організації, унеможливлював для позивача подання позову до суду у визначені законодавством строки. Відтак, суд відхиляє вказану обставину як поважну причину пропуску строку звернення до адміністративного суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду не є поважними, а тому відповідна заява позивача задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Тому суд, зважаючи на те, що провадження у справі відкрито, а під час відкриття провадження питання про поновлення строку на оскарження постанови не вирішувалось, застосовуючи наслідки, визначені в пункті 8 частини першої статті 240 та ч. 3 ст. 123 КАС України, визнає причини пропуску строку на оскарження постанови неповажними, та залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248, 256, 286 КАС України, суд -

ухвалив :

Визнати причини пропуску строку на оскарження постанови ЕАТ №7562199 від 20.08.2023 року- неповажними, а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- залишити без розгляду.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: Н. В. Єрмак