Справа № 608/1573/23
Суддя: Парфенюк В. І.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року Справа № 608/1573/23

Номер провадження2-а/608/14/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Яроша Володимира Олеговича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Яроша В. О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дій незаконними.

В позовній заяві позивачка вказала, що 8 червня 2023 року головним спеціалістом інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Ярошем В. О. в режимі фотозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу ТOYОТА RAV 4, державний номер НОМЕР_1 , о 15 годині 18 хвилин в м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 9. Крім того, інспектором затримано автомобіль ОСОБА_1 шляхом доставки його для зберігання на спеціальний майданчик, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. На лобовому склі автомобіля залишено повідомлення про притягнення її до адміністративної відповідальності до постанови серії ТЕ № 00084970, яку вона отримала 19.06.2023 на адресу електронної пошти. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 08.06.2023 вона здійснила зупинку транспортного засобу на перехресті бульвар Тараса Шевченка, 9 м. Тернопіль, чим порушила вимоги п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху.

Позивачка вважає постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності незаконною з огляду на наступне. Пунктом 15.9 ґ) ПДР встановлено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Згідно фото/відеоматеріалів її транспортного засобу, що розміщені на офіційному веб-сайті parking.ternopilcity.gov.ua муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 припаркувала свій автомобіль проти бокового проїзду на Т-подібному перехресті, а не на перехресті, як зазначено у постанові, що дозволено п. 15.9, 15.10 Правил дорожнього руху України. Отже, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України. Відповідно до п. 1.10 ПДР України зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Проте позивачка не здійснювала зупинку, а припаркувала свій транспортний засіб проти бокового проїзду на Т-подібному перехресті по бульвару Тараса Шевченка, 9 в м. Тернополі, що підтверджується матеріалами фотофіксації та актом вилучення автомобіля. Як вбачається із матеріалів фотофіксації правопорушення, її автомобіль стоїть нерухомо припаркований з 15 год. 18 хв. до 15 год. 31 хв. 8 червня 2023 року, посадка чи висадка пасажирів протягом цього проміжку часу нею не проводиться, як і не вчиняються дії щодо завантаження чи розвантаження вантажу. Проте в постанові про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП об`єктивну сторону правопорушення викладено як порушення правил зупинки, що не відповідає обставинам справи, свідчить про неналежний розгляд справи про адміністративне правопорушення та недотримання вимог ст. 62 Конституції України та ст.ст. 245, 283 КУпАП. Жодних дій, які б призвели до суттєвих перешкод дорожньому руху, ОСОБА_1 не вчиняла. Оскільки автомобіль позивачки був затриманий шляхом доставки на спеціальний майданчик, то з метою отримання автомобіля нею в день складання повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме 08.06.2023 року, сплачено штраф та послуги з доставки та утримання автомобіля. Тобто відповідач не пізніше 09.06.2023 року мав інформацію про особу порушника. Крім того, інспектор з паркування має доступ до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за допомогою якого також можна встановити особу порушника. Проте головним спеціалістом інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Ярошем В. О. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності лише 19.06.2023 року. Даний факт свідчить про грубе порушення відповідачем вимог КУпАП в частині порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. У зв`язку з незаконними діями відповідача позивачкою понесені витрати за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику у сумі 144,00 грн., за транспортування вищезазначеного транспортного засобу в сумі 2148, 00 грн., оплачено адміністративний штраф у сумі 340,00 грн. та понесені витрати за переказ коштів у сумі 78,96 грн. Загальна сума сплачених коштів у зв`язку із незаконним притягненням її до адміністративної відповідальності становить 2710,96 грн.

Враховуючи той факт, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ТЕ № 00084970 винесена 19.06.2023 року та отримана 22.06.2023 року, позивачка просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову серії ТЕ № 00084970 від 19.06.2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесену головним спеціалістом інспектором з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Ярошем В. О. та закрити справу про адміністративне правопорушення; визнати протиправними дії головного спеціаліста Інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Яроша В. О. щодо складання акта огляду тимчасового затримання транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_1 та його доставку на спеціальний майданчик за адресою АДРЕСА_1 ; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради на її користь матеріальну шкоду в сумі 2710,96 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн.

В липні 2023 року від Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради та головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Яроша В. О. надійшли відзиви на позовну заяву, в яких вони зазначили наступне. 8 червня 2023 року о 15 год. 18 хв. водій транспортного засобу марки ТOYОТА RAV 4 з державними номерними знаками НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті по вулиці бульвар Тараса Шевченка, 9 у м. Тернопіль та створив перешкоду для інших учасників руху, чим порушено п.15.9 (ґ) Правил дорожнього руху. По даному факту головним спеціалістом - інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Ярошем В. О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № до повідомлення серія ТЕ № 00084970 за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Одночасно інспектором з паркування здійснено тимчасове затримання транспортного засобу позивача та доставлення на спеціальний майданчик відповідно до ст. 265-4 КУпАП, Порядку тимчасового затримання транспортних засобів інспекторами з паркування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 14.11.2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, .... а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому рузху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п. 15.9 ґ зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. Факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме зупинку на перехресті підтверджується фотоматеріалами, які додаються до відзиву. В даному випадку суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга відсутні. Перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання транспортних засобів інспекторами з паркування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 14.11.2018 року тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється інспектором з паркування в разі вчинення водієм порушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), ч. 1 ст. 1521 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у випадках, коли розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, а також у разі вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 1521 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Статтею 265-4 КУпАП наведений перелік розміщення транспортного засобу, які є таким, що суттєво перешкоджають дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, серед яких на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга. В даному випадку суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга відсутні. Отже, виходячи з вищевказаного, саме розташування транспортного засобу позивача на перехресті є випадком, що відноситься до таких, що суттєво перешкоджає руху, а тому притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, здійснення тимчасового затримання транспортного засобу позивача є правомірними діями інспектора з паркування.

Інспектором з паркування з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу здійснено фотофіксацію в кількості сім фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням 1) дати і часу (моменту); 2) місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів та встановлено географічні координати, що повністю відповідає вимогам Примітки с.14-2 КУпАП. Згідно примітки до ст. 14-2 КупАП зазначеної норми режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото (відеофіксації) обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів. З огляду на вищезазначене, оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та об`єктивною, а інспектор з паркування діяв правомірно, у межах своїх повноважень у спосіб передбачений законодавством. За таких обставин відповідачі просять в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні 18 жовтня 2023 року та 8 грудня 2023 року позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві. В судове засідання 21 грудня 2023 року позивачка не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. .

Представник відповідача - Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради, головний спеціаліст інспектор з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Яроша В. О. в судове засідання не з`явився, від відповідача надійшла заява про неможливість участі в судовому засіданні, просять відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до позовної заяви позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 08.06.2023 о 15:18 головним спеціалістом інспектором з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Ярошем В. О. в режим фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) ТOYОТА, НОМЕР_1 , в м. Тернопіль, бульвар Тараса Шевченка, 9, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, п. 15.9 (ґ) Правил дорожнього руху. У відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пункт 1.9 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Пунктом 15.2 ПДР передбачено, що у випадку відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливi, вони дозволяються бiля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати iншим учасникам дорожнього руху).

Згідно п. 15.9 «ґ» ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м вiд краю перехрещуваноi проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русi та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або роздiлювальна смуга.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, статтею 265-4 КУпАП наведений перелік способів розміщення транспортного засобу, які є такими, що суттєво перешкоджають дорожньому руху або створюють загрозу безпеці руху.

Зокрема, у пп. «ґ» п.2 ч.3 даної статті передбачено, що розміщення транспортного є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: «ґ» на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лiнiя розмітки або роздiлювальна смуга.

Обов`язковою умовою притягнення водія до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 122 КУпАП є встановлення в діях водія складу адміністративного правопорушення, зокрема, його об`єктивної сторони. Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення настає лише у випадку створення водієм перешкоди дорожньому руху або загрози безпеці руху. Дані обставини є обов`язковими для встановлення відповідачем.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису)(за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до ст. 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та шостою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту),частиною першою статті 152-1цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1цього Кодексу.

При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень ст. 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких було зафіксовано: 1) дату порушення 08.06.2023; 2) місце розташування транспортного засобу: м. Тернопіль, бульв. Тараса Шевченка, 9; 3) географічні координати: 49.554855,25.595296; 4) час вчинення порушення: 15:18:18.

На зображеннях зафіксовано також відсутність на перехресті суцільної лiнiї розмітки або роздiлювальної смуги на ділянці дороги, де знаходився автомобіль позивачки, що надавало би згідно п. 15.9 «ґ» ПДР право для зупинки.

Згідно з матеріалами фотофіксації транспортного засобу, які додані до відзиву на позовну заяву, позивачка ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме транспортний засіб ТOYОТА RAV 4, державний номер НОМЕР_1 , зафіксовано в межах Т-подібного перехрестя, що є порушенням п.15.9 (ґ) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП та суб`єктом відповідальності за яке в даному випадку є власник автомобіля.

Аналізуючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки винесена у відповідності до вимог чинного законодавства та за наявності обставин, що підтверджують вину особи.

Доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачкою не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП України, винесена на підставі та в межах повноважень наданих уповноваженій посадовій особі муніципальної поліції, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а отже є законною.

З врахуванням наведеного, суд не знаходить підстав і для задоволення інших позовних вимог позивачки.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Оскільки згідно цієї норми судові витрати стягуються з відповідача лише при задоволенні позову, а тому відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 сплаченого судового збору в розмірі 536 готвень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 14-2, 122, 245, 251, 265-4, 278, 279-1, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради, головного спеціаліста інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Яроша Володимира Олеговича про скасування постанови серії ТЕ № 00084970 від 19 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, визнання протиправними дій головного спеціаліста -- інспектора з паркування сектору контролю за паркуванням транспортних засобів Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради Яроша Володимира Олеговича щодо складання акта огляду тимчасового затримання транспортного засобу, який належить на праві власності ОСОБА_1 та його доставку на спеціальний майданчик за адресою АДРЕСА_1 , стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління муніципальної поліції Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 2 710 гривень 96 копійок та сплаченого судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Парфенюк