Справа № 200/5722/23
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Справа№200/5722/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно порушення Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-ХІІ та невиплати позивачу з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження розміру збільшення індексації відповідно до Закону України від 03.07.1991 року "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-ХІІ - протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату позивачу з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження розміру збільшення індексації відповідно до Закону України від 03.07.1991 року "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-ХІІ.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05.10.2023 року, за наслідками розгляду його звернення від 10.09.2023 року щодо причин невиплати щомісячної індексації у повному обсязі (тобто із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 без обмеження розміру збільшення індексації), листом № 19388-17972/П-02/8-0500/23 відповідач повідомив про те, що розмір збільшення пенсії позивачу в результаті перерахунку з 01.03.2023 року був обмежений 1500,00 грн. відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168.

Із зазначеною відповіддю позивач не погоджується та вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 без обмеження розміру збільшення індексації - протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує на те, що згідно зі статтею 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі, якщо пенсії, призначені у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії у році, в якому проводиться індексація пенсії, не перераховувалися відповідно до частини 4 статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, пункт 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" передбачає, що у 2023 році положення статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку, на умовах і строки, визначені Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України, на виконання положень статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік", прийнято постанову "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 року № 168.

Згідно з пунктом 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України з 01.03.2023 року розміри пенсій, які призначені відповідно статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом, та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 року включно, підвищується на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 10 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України встановлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Отже, як вказується відповідачем у відзиві, з огляду на викладене, позивачу проведено індексацію пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 та з 01.03.2023 року розмір індексації пенсії склав 1500,00 грн., тобто пенсія позивачу була розрахована відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5722/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстрована адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 .

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач у даній справі перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З 24.08.2011 року позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі норм Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ), що підтверджується матеріалами пенсійної справи (Державна прикордонна служба України).

У березні 2023 року відповідачем було проведено масовий перерахунок щодо індексації сум пенсії (розпорядження про перерахунок від 01.03.2023 року).

Як видно з матеріалів пенсійної справи позивача (Державна прикордонна служба України), за наслідками перерахунку розмір пенсії позивача з 01.03.2023 року склав 14702,11 грн., у тому числі індексація базового ОСНП 2023 - 1500,00 грн. При цьому розмір вказаної індексації обчислений з розрахунку: 13202,11 грн. х 0,197.

Таким чином, розмір індексації обчислений відповідачем із застосуванням обмеження у 1500,00 грн., що передбачено положеннями пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24.02.2023 року № 168 (далі - Постанова КМУ № 168).

10.09.2023 року позивач звернувся до відповідача з особистою заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії з 01.03.2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови КМУ № 168 без обмеження розміру збільшення індексації згідно із Законом України № 1282-ХІІ від 03.07.1991 року "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Листом від 05.10.2023 року № 19388-17972/П-02/8-0500/23 відповідач, у відповідь на це звернення, повідомив про те, що розмір збільшення пенсії позивачу в результаті перерахунку з 01.03.2023 року обмежений 1500,00 грн. відповідно до пункту 10 Постанови КМУ № 168.

Таким чином, відповідач фактично відмовив позивачу в проведенні з 01.03.2023 року перерахунку і виплати пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 згідно з Постановою КМУ № 168 без обмеження розміру збільшення індексації відповідно до Закону № 1282-ХІІ.

Відповідачем до матеріалів цієї справи додатково був наданий протокол за пенсійною справою позивача від 26.10.2023 року, відповідно до якого розмір пенсії позивача станом на вказану дату вже склав 16702,11 грн., проте розмір індексації є так само обмеженим.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Пенсія, як один з різновидів доходів громадян, підлягає індексації. Водночас, питання призначення та перерахунку пенсії, обчислення розміру пенсії визначаються положеннями спеціальних законів, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, тощо.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб, визначаються Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до положень статті 64 Закону № 2262-ХІІ визначено, що у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 42 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно з пунктом 8 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 року № 2710-IX установлено, що у 2023 році, зокрема, частина 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

24.02.2023 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році".

За пунктом 1 Постанови КМУ № 168 з 01.03.2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 168 з 01.03.2023 року розміри пенсій, що призначені відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 10 Постанови КМУ № 168 установлено, що у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час проведення подальших перерахунків пенсії. При цьому, за даною нормою, розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбачений пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Отже, з 01.03.2023 року відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої було сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197. При цьому розмір пенсії із вказаної дати, з урахуванням розміру підвищення пенсій згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", підвищується на такий коефіцієнт збільшення, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 вказаної вище постанови.

Водночас, у Постанові № 168 Кабінетом Міністрів України запроваджено тимчасове обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме - розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежено сумою 1500,00 грн. (пункт 10 цієї постанови).

Судом установлено, що після перерахунку пенсії позивачу її розмір з 01.03.2023 року склав 14702,11 грн., у тому числі індексація базового ОСНП 2023 - 1500,00 грн., при цьому розмір вказаної індексації обчислений з розрахунку: 13202,11 грн. х 0,197.

Таким чином, розмір індексації обчислено відповідачем із застосуванням обмеження, яке встановлене пунктом 10 Постанови КМУ № 168.

Суд зазначає, що індексація пенсії є складовою частиною пенсії. Розмір індексації, як і розміри інших складових пенсії, безпосередньо впливає на загальний розмір пенсії.

Тобто обмеження розміру підвищення пенсії за результатами індексації має наслідком обмеження розміру, власне, самої пенсії.

Згідно з положеннями статті 18 Закону "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 року № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

За визначенням частини 2 статті 19 Закону № 2017-III, державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Стаття 19 Закону № 2017-III в частині порядку визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики, серед іншого, зазначає про те, що виключно законами України визначається: величина порогу індексації грошових доходів громадян.

Суд звертає увагу на те, що стаття 64 Закону № 2262-ХІІ і пункт 8 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з огляду на зміст цих норм, надають Кабінету Міністрів України повноваження стосовно визначення порядку, умов і строків перерахунку пенсій для забезпечення їх індексації, проте не розміру пенсій.

У той же час, суд зазначає, що положення пункту 10 Постанови КМУ № 168 є таким, що суперечить нормам Конституції України та Закону № 2017-III, з огляду на те, що порушує право позивача на належний, гарантований державою, рівень пенсійного забезпечення та, як наслідок, призводить до додаткового обмеження максимального розміру його пенсії.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону № 2262-XII, зокрема, у постановах від 06.11.2018 року у справі № 522/3093/17, від 09.02.2021 року у справі № 640/2500/18, від 10.09.2021 року у справі № 300/633/19, від 24.09.2021 року у справі № 370/2610/17 та інших.

У постанові від 16.12.2021 року у справі № 400/2085/19 Верховний Суд, серед іншого, наголосив на протиправності обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-XII, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону № 2262-XII, з урахуванням рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне чи множинне тлумачення, мають завжди трактуватися на користь особи.

У постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, за яким при існуванні неоднозначного чи множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який би був найбільш сприятливим для особи.

Суд зауважує, що частиною 5 статті 17 Конституції України закріплено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Судом враховано рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016, яким визнано неконституційними положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII та зазначено, серед іншого, що обмеження максимального розміру пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною 5 статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи, що обмеження розміру підвищення пенсії за результатами індексації призводить до додаткового обмеження максимального розміру пенсії позивача, що є недопустимим, а також те, що положення абзацу 2 пункту 10 Постанови КМУ № 168 суперечать нормам Конституції України, Законів № 1058, № 2262-XII, № 2017-III, які у даному разі є спеціальними та підлягають застосуванню органами Пенсійного фонду України у спірних правовідносинах, суд приходить до висновку про те, що відповідачем безпідставно не було здійснено виплату позивачу з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 за Постановою КМУ № 168 без обмеження розміру збільшення індексації.

Щодо обраного позивачем способу захисту суд вважає за необхідне зазначити таке.

У позовній заяві позивач просить суд, зокрема, визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення норм Закону № 1282-ХІІ та невиплати з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, з урахуванням Постанови КМУ № 168, без обмеження розміру збільшення індексації відповідно до Закону № 1282-ХІІ.

Суд зауважує, що дія - це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність - це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

Як було встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з особистою заявою про проведення перерахунку та виплати з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови КМУ № 168 без обмеження розміру збільшення індексації відповідно до Закону № 1282-ХІІ, у відповідь на яку відповідачем було надано лист від 05.10.2023 року № 19388-17972/П-02/8-0500/23, яким відмовлено у проведенні такого перерахунку і виплати пенсії.

Відтак, у спірних правовідносинах мали місце не бездіяльність, а дії відповідача, які полягають у відмові позивачу в проведенні перерахунку та виплати з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 за Постановою КМУ № 168 без обмеження розміру збільшення індексації.

Враховуючи викладені у цьому рішенні висновки суду та встановлені судом обставини, з метою забезпечення повного, належного і ефективного захисту прав позивача та реального їх поновлення, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України і задовольнити позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправними дій відповідача стосовно відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплати з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, з урахуванням Постанови КМУ № 168, без обмеження розміру збільшення індексації;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, з урахуванням Постанови КМУ № 168, без обмеження розміру збільшення індексації.

Отже, заявлені підлягають задоволенню у повному обсязі, із застосуванням частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн. (квитанція від 06.10.2023 року).

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

Суд, застосувавши частину 2 статті 9 і статтю 245 КАС України, задовольнив пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання бездіяльності відповідача протиправною та про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають присудженню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись Конституцією України, Законами України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", "Про індексацію грошових доходів населення", постановами Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" та "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження розміру збільшення індексації - протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстрована адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ) з 01.03.2023 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження розміру збільшення індексації.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстрована адреса місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Повне судове рішення складене 12 грудня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Приймаючи до уваги прийняття даного рішення у порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч