Справа № 320/11917/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Сорочка Є.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у розрахунку коефіцієнта заробітку для пенсії ОСОБА_1 з урахуванням тільки заробітної плати до 01.07.2000 на підставі довідки від 27.11.1996 №43 за період 1992 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розрахувати коефіцієнт заробітку для пенсії ОСОБА_1 з урахуванням тільки заробітної плати до 01.07.2000 на підставі довідки від 27.11.1996 № 43 за період 1992 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та з 03.06.1996 йому була призначена пенсія за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На запит представника позивача від 16.09.2020 відповідач листом від 21.09.2020 повідомив, що при призначенні пенсії враховувалася довідка, видана орендним підприємством «Камінь Богуславщини» від 27.11.1996 №43 за період роботи з 01.01.1990 по 31.12.1990. З посиланням на приписи ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач зазначив, що заробітну плату за 12 місяців роботи підряд можливо було брати тільки за роботу на територіях радіоактивного забруднення. У зв`язку з проведенням звірки було виявлено ряд розбіжностей в сумах нарахованої заробітної плати, зазначеної у довідці, виданій ОП «Камінь Богуславщини» від 27.11.1996 №43, із сумами, які відображені у первинних документах по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 . На виконання результатів звірки ПрАТ «Богуславський кар`єр» як правонаступником ОП «Камінь Богуславщини» було надано нову довідку про заробітну плату від 02.03.2020 №1, в якій відображена фактично нарахована сума заробітної плати ОСОБА_1 згідно первинних документів.

У зв`язку з викладеним відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача відповідно до наданої довідки. Крім того, оскільки ОСОБА_1 працює на ПрАТ «Богуславський кар`єр», то з 01.04.2020 на виконання вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому було проведено перерахунок пенсії у зв`язку із зміною стажу та вибрано найбільш вигідний варіант - враховано заробітну плату за період роботи з 01.07.2000 по 28.02.2020, індивідуальний коефіцієнт після перерахунку склав 1,71835, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 8 400,72 грн.

Розмір пенсії позивача, починаючи з 01.06.2020 склав 5 522,40 грн., де 4 970,45 грн. - основний розмір пенсії (8 400,72 х 0,59167); 257,76 грн. - доплата за понаднормативний стаж 24 роки (1 074 х 24%); 227,76 грн. - додаткова пенсія особам, віднесеним до 1 категорії потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 група; 66,43 грн. - підвищення дітям війни.

Крім того, у відповідь на запит ОСОБА_1 від 15.09.2020 та згідно заяви останнього від 14.09.2020 і довідок про заробітну плату ГУ ПФ у Київській області повідомило, що при визначенні розміру пенсії позивача при її призначенні враховувалася довідка ОП «Камінь Богуславщини» від 27.11.1996 №43 та заробітна плата за період роботи з 01.01.1990 по 31.12.1990. Поряд з цим, заробітну плату за 12 місяців роботи підряд можливо було брати тільки за роботу на територіях радіоактивного забруднення.

При наданні довідки про розмір заробітної плати поза межами радіоактивного забруднення, відповідно до законодавства, яке діяло на час призначення пенсії - ст. 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення», середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсій береться (за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від перерв у роботі. Тобто, за твердженням відповідача, законодавчо було передбачено врахування 12 місяців підряд лише на територіях радіоактивного забруднення.

У відповіді також вказано, що до заяви позивачем було надано 2 довідки про розмір заробітної плати - від 10.09.2020, видану КСМиИ (Пемзашенським кар`єроуправлінням), та від 11.06.2020 №с-6157/1, видану національним архівом Вірменії. У зв`язку з чим відповідачем направлено запит до Служби соціального забезпечення при Міністерстві праці та соціальних питань Республіки Вірменія з проханням перевірити надані довідки з первинними документами. Крім того, позивачу вказано на необхідність надання відомостей про розмір заробітної плати за чотири роки. Отже, для проведення перерахунку з врахуванням заробітку за 1990 рік з Шикарського кар`єру позивачу необхідно надати дані про заробітну плату за чотири роки трудової діяльності до чи після 1990 року.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки позивачу призначено пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то підстави для її перерахунку за правилами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутні, а відповідне право виникне у позивача після подання до відповідача заяви про переведення з одного виду пенсії на інший.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що судом було залишено поза увагою, що згідно протоколу про призначення пенсії пенсія позивачу розраховувалася з урахуванням тільки заробітної плати до 2000 року з урахуванням 12 місяців до 2000 року. Наголошує, що судом було неправильно застосовано до спірних правовідносин норми ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які не містять обов`язкової вимоги для обчислення пенсії виключно отримання її за цим законом. Тим більше, що таке право позивача не заперечується й відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта обґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії) передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12) або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII, у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12).

При цьому, за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може братися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. У випадках, коли особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців, а у випадках, коли особа пропрацювала на вказаних територіях менше місяця, пенсія може обчислюватись із заробітку за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі. Для осіб, які працювали у зоні відчуження менше місяця та захворіли на променеву хворобу, пенсія може обчислюватись із заробітку за фактично відпрацьований час.

Як правильно зазначено відповідачем у листах-відповідях позивачу, можливість врахування середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення виникає лише у випадку документального підтвердження виконання таких робіт на територіях радіоактивного забруднення.

У свою чергу, колегією суддів враховується, що відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Таким чином, за наведеного правового регулювання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний Суд України у постанові від 07.07.2015 у справі № 754/12702/14-а.

Матеріали справи свідчать та не заперечується ГУ ПФ у Київській області, ОСОБА_1 як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживав та працює на території посиленого радіоекологічного контролю. При цьому, із змісту звіту по заробітках при призначенні пенсії вбачається, що при її обчисленні були взяті відомості про заробітну плату позивача за 1990 рік. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що хоча такий звіт не надавався позивачем разом із позовною заявою, однак він враховується в якості доказу на етапі апеляційного перегляду, адже судом першої інстанції не було витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи, про що ОСОБА_1 заявлялося клопотання.

Згідно довідки від 27.11.1996 №43 позивач отримував заробітну плату за роботу на території радіоактивного забруднення, зокрема, протягом 1992 року. У зв`язку з цим та зважаючи на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин, на переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 має право на розрахунок коефіцієнту заробітку з урахуванням тільки заробітної плати до 01.07.2000 на підставі указаної довідки за період 1992 року.

Викладені у листах ГУ ПФ у Київській області твердження про відсутність підстав для врахування цієї довідки суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки всі обґрунтування неможливості її використання зводилися до того, що відомості щодо виплаченої заробітної плати позивачу за 1990 рік відрізнялися від інформації, яка містилася у первинних документах. Разом з тим, як було зазначено вище, спірним у цій справі є врахування показників заробітної плати, зазначених у довідці від 27.11.1996 №43, саме за 1992 рік.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права, відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, колегія суддів також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у розрахунку коефіцієнту заробітку для пенсії ОСОБА_1 з урахуванням тільки заробітної плати до 01.07.2000 на підставі довідки від 27.11.1996 №43 за період 1992 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розрахувати коефіцієнт заробітку для пенсії ОСОБА_1 з урахуванням тільки заробітної плати до 01.07.2000 на підставі довідки від 27.11.1996 № 43 за період 1992 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Сорочко Є.О.