Справа № 753/20354/23
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/192/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кирик К. С., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві Могильнікова Анатолія Володимировича, Управління патрульної поліції у місті Києві, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 р. ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови інспектора управління патрульної поліції в місті Києві рядового поліції Могильнікова Анатолія Володимировича від 28.10.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8030607 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувана постанова винесена безпідставно, оскільки немає належних та допустимих доказів вчинення нею адміністративного правопорушення - перетину подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямів. Її автомобіль було зупинено на придомовій території за адресою, яка не співпадає з зазначеним у постанові місцем вчинення правопорушення, при цьому у постанові немає даних ні про свідків правопопорушення, ні про його фіксування відповідними технічними пристроями.

Ухвалою від 14.11.2023 суд відкрив провадження у справі, залучив до участі у ній як співвідповідача Управління патрульної поліції у місті Києві та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за правилами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 06.12.2023.

04.12.2023 від Департаменту патрульної поліції надійшли пояснення на позовну заяву із запереченнями проти вимог позову. Позиція третьої особи мотивована тим, що під час виконання службових обов`язків екіпажем «Рубін-406» було виявлено керований ОСОБА_1 транспортний засіб, який перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3. У подальшому цей транспортний засіб був зупинений, при цьому інспектор за сукупними проявами об`єктивної сторони складу правопорушення, що визначені частиною 1 статті 122 КУпАП, та за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази і за результатами розгляду справи виніс постанову, оформлену відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Управління патрульної поліції у місті Києві правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось, свого представника до суду не направило, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності,а тому з огляду на вимоги статті 205 КАС України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності її учасників.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

28.10.2023 інспектор Управління патрульної поліції у місті Києві рядовий поліції Могильніков Анатолій Володимирович склав постанову серії ЕАТ № 8030607 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КпАП України та наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові зазначено, що 28.10.2023 о 12-47 год. у м. Києві на вулиці П. Тичини, 18/1 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , перетнула подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямів, чим порушила пункт 34 ПДР України - порушення вимог розмітки проїзної частини доріг.

Даючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини першої статті 23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що у випадку порушення водієм правил дорожнього руху поліцейський має право зупинити транспортний засіб та вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КпАП України).

Відповідно до положень Закону України «Про дорожній рух» порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 34 ПДР України визначає, що лінію горизонтальної розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, перетинати забороняється.

Положеннями частини першої статті 122 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність за порушення низки правил дорожнього руху, в тому числі і за порушення розмітки проїзної частини доріг.

Санкція цієї норми передбачає штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до статті 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, частиною першою статті 122 цього Кодексу, віднесено до компетенції органів Національної поліції, діяти від імені яких мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже за змістом наведеної норми суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний орган в особі конкретної посадової особи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17.

У даному випадку суб`єктом владних повноважень, від імені якого винесена оскаржувана постанова є Управління патрульної поліції у місті Києві, а тому інспектор Могильніков Анатолій Володимирович як посадова особа цього органу не може виступати самостійним відповідачем у цій справі.

Згідно з приписами частин другої, четвертої статті 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення.

Оскаржувана постанова винесена працівником підрозділу Національної поліції- інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві Могильніковим Анатолієм Володимировичем, який має спеціальне звання «рядовий поліції», а відтак він є особою, уповноваженою на розгляд вказаної справи.

Стаття 251 КпАП України визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадських органів, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Аналіз змісту наведених положень КпАП України дає підстави для висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинно ґрунтуватися не лише на обставинах, які візуально встановив працівник органу поліції, але й на інших доказах, зокрема матеріалах фото або відеофіксації.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17, згідно з якою візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

За приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженням змісту оскаржуваної постанови установлено, що у ній відсутня інформація про фіксацію правопорушення, проте Департамент патрульної поліції на підтвердження своєї позиції у справі надав DVD-диск з відеозаписом.

Водночас дослідженням цього відеозапису не було виявлено жодних фактичних даних, які б підтверджували подію правопорушення, а зафіксована ним процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення не є належним доказом обставин, які послугували підставою для складення оскаржуваної постанови.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КпАП України та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 07.02.2019 у справі № 640/6550/15-а, встановлення протиправності дій суб`єкта владних повноважень само по собі не захищає і не відновлює порушене право, тобто не відповідає завданням адміністративного судочинства, а тому правові підстави для задоволення вимог позову в цій частині відсутні.

Вирішуючи питання про судові витрати у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно положень статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з розглядом цієї справи позивачка сплатила судовий збір в розмірі 536,80 грн, а її витрати на професійну правничу допомогу адвоката склали 6 500 грн, що підтверджується наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги № 06-11-23 від 06.11.2023; квитанцією до прибуткового касового ордера №06-11/23 від 06.11.2023 на суму 6 500 грн.

Всупереч міркуванням третьої особи, наведеним у поясненнях, надані позивачкою докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивачка сплатила у зв`язку з розглядом справи, а розмір цих витрат пропорційний до предмета спору, складності справи, обсягу і характеру доказів у ній, а також значенню справи для позивачки.

Відповідно до положень статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає третьою особою у справі, так як відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У даній справі позивачкою було заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання постанови протиправною; про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

За результатами розгляду справи суд задовольнив позов частково - скасував оскаржувану постанову та закрив справу про адміністративне правопорушення, а у задоволенні вимоги про визнання постанови протиправною відмовив з підстав її необґрунтованості.

Отже, ураховуючи, що позов задоволено на частину від заявлених вимог, суд покладає на Департамент патрульної поліції, частину судових витрат позивачки, що становить 3 518,4 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-9, 77, 20, 73-78, 90, 121, 241, 242, 243, 244, 246, 255, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві рядового поліції Могильнікова Анатолія Володимирович серії ЕАТ № 8030607 від 28 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 )судові витрати в сумі 3 518,4 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: