Справа № 520/17813/21
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2023 року

м. Київ

справа №520/17813/21

адміністративне провадження №Зі/990/191/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка Андрія Григоровича, Єресько Людмили Олександрівни, Соколова Володимира Миколайовича від розгляду справи № 520/17813/21 за позовом ОСОБА_1 до Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на міських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території м.Куп`янська, Виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області, третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2023 року залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у справі №520/17813/21.

До Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків (уточнена касаційна скарга), до якої додано заяву про відвід колегії суддів у складі Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М. від розгляду справи № 520/17813/21 з посиланням на пункти 4 та 5 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

На обґрунтування поданої заяви зазначено, що склад Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: судді-доповідача Загороднюка А.Г., суддів Єресько Л.О., Соколова В.М. для касаційного розгляду справи №520/17813/21 (адміністративне провадження №К/990/35851/23) за поданою ОСОБА_1 касаційною скаргою на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року сформовано не за правилами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, як це передбачено КАС України (2017), справа не є такою, що одержана суддями згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону, склад суду сформовано з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, що є порушенням права на справедливий суд. Також заявник зазначає про наявність упередженості та необ`єктивності суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: судді-доповідача Загороднюка А.Г., суддів Єресько Л.О., Соколова В.М. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року по справі №520/17813/21. Зокрема, вказує, що при первісному поданні касаційної скарги на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у справі №520/17813/21, ухвалою від 02 жовтня 2023 року суддею Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Загороднюком А.Г касаційна скарга ОСОБА_1 була повернута. Разом з тим, при повторному поданні касаційної скарги на це ж судове рішення, ухвалою від 14 листопада 2023 року касаційну скаргу з тих же підстав за участю того ж головуючого судді було залишено без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М. визнано необґрунтованою, а справу передано для проведення автоматизованого розподілу для визначення судді для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19 грудня 2023 року заяву про відвід суддів Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М. передано на розгляд судді Губській О.А.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

За текстом частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу суддів Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 520/17813/21, Суд виходить з такого.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.

Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, справи «Білух проти України», заява №33949/02) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Водночас зазначені ж у заяві ОСОБА_1 про відвід суддям Верховного Суду аргументи фактично свідчать про його незгоду з процесуальними діями (рішеннями) суддів щодо залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у цій справі, що в силу приписів частини 4 статті 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відтак, наведені заявником доводи, в обґрунтування поданої заяви про відвід не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність судді.

В решті наведені в обґрунтування заяви про відвід суддів доводи зводяться до визначення складу суду щодо розгляду касаційної скарги у цій справі не за правилами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

В контексті цього Суд зазначає, що саме у відповідності до вимог статті 31 КАС України відбулося визначення складу суддів для розгляду цієї справи.

Верховний Суд наголошує, що не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи та аргументи, що містяться в заяві про відвід, Суд дійшов висновку, що вона не містить обставин, визначених статтею 36 КАС України, за наявності яких судді підлягають відводу.

З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка А.Г., Єресько Л.О., Соколова В.М задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Загороднюка Андрія Григоровича, Єресько Людмили Олександрівни, Соколова Володимира Миколайовича у справі №520/17813/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

О.А. Губська,

Суддя Верховного Суду