Справа № 173/3645/23
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №173/3645/23
Провадження №2-а/173/40/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

при секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в за правилами спрощеного провадження в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Одеській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до відповідача, Управління патрульної поліції Одеській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи на 14.12.2023 року.

Відповідачем відзив на адміністративний позов не наданий.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8185243 від 22.11.2023 року

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 22.11.2023 року відповідачем була складена постанова серії ЕАТ № 8185243 згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425.00 грн..

Він не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності, оскільки у нього було вилучено посвідчення водія відповідно до ст. 265-1 КУпАП 30.07.2023 року йому був виданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, а 06.11.2023 року термін його дії продовжений на три місяці. Тому він мав право керувати транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу.

Ним заявлялись клопотання про надання доказів та залучення захисника. але його клопотання відповідачем були залишені поза увагою.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи.

Відповідачем не наданий відзив на адміністративний позов.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2023 року серії ЕАТ № 8185243 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425.00 грн., що підтверджується копією постанови

В оскаржуваній постанові зазначено, що 22.11.2023 року о 01:05:30 годині в м. Одеса ТРАС АМ14 21 км700М водій керуючи транспортним знаком не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. проїзд без зупинки заборонений та дорожній знак 3.41 (контроль) під час перевірки було встановлено відсутність при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.1 ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425.00 грн..

Відповідно до п.2.1 «а» Правил дорожнього руху - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Позивачем не заперечується факт відсутності у нього посвідчення водія відповідної категорії, яке як зазначає позивач вилучене в нього в порядку ст. 265-1 КУпАП.

В свою чергу позивач посилається на те, що у нього був тимчасовий дозвіл від 30.07.2023 року на право керування транспортними засобами, термін його дії продовжений на три місяці06.112023 року .

Проте дана обставина не зазначена позивачем ні у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, ні до поданого адміністративного позову не додано доказів наявності у позивача такого посвідчення та пред`явлення його працівникові патрульної поліції під час фіксування вищезазначеного адміністративного правопорушення..

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України - Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд звертає увагу на те, що незгода позивача з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 464/1470/17 та від 24.01.2019 у справі № 201/6167/17.

А доводи викладені в адміністративному позові не є переконливими та не підтверджені жодним доказом.

Крім того, у постанові Касаційного адміністративного суду від 25.03.2019 (справа №127/19283/17) Верховним судом зазначено наступне: «Водночас, на думку скаржника, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи».

У значених постановах Верховним Судом наголошено, що відповідно до діючого законодавства на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. При цьому право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 22.11.2023 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення вчинене позивачем ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно, оскільки позивач не мав свідоцтва про право на керування транспортним засобом, а доказів на видачу йму тимчасового дозволу на керування транспортним засобом не надав.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Всі інші доводи, викладені в адміністративному позові не є суттєвими і не містять підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчиення вказаного адміністративного правопрушення.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕАТ № 8185243 від 22.11.2023 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 грн 80 коп., покладаються на позивача.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до управління патрульної поліції в Одеській області, , юридична адреса: 65114 вул. Академіка Корольова. 5 м. Одеса, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 8185243 від 22.11.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - відмовити в повному обсязі.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 грн. 80 коп., покласти на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 14.12.2023 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 25.12.2023 року

Дата набрання законної сили: 26.12.2023 року