Справа № 160/13689/22
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Галайди А.В.,
представника відповідача: Грановського М. О.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, -
06.09.2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національної поліції України, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України від 12.08.2022р. №1206 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в частині застосування до заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Крім того, вищезазначеною ухвалою суду витребувано у Національної поліції України: матеріали перевірки стану організації розкриття та розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів, а також злочинів, які викликали значний суспільний резонанс керівництвом слідчого відділення та сектором дізнання відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, яка проводилась в період з 21 по 26 червня 2022 року працівниками Головного слідчого управління та Управління дізнання Національної поліції України на виконання наказу Національної поліції України від 21 червня 2022 року №827; письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того, чи призначалося та чи проводилося службове розслідування відносно ОСОБА_1 , за наслідками якого останнього було притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді догани згідно з наказом Національної поліції України від 12.08.2022 року №1206, якщо так, то завірені належним чином копії наказу про призначення такого службового розслідування, матеріалів та висновку цього службового розслідування, а також доказів ознайомлення ОСОБА_1 з таким наказом про призначення цього службового розслідування та його висновком.
05.10.2022 року до суду надійшло клопотання Національної поліції України про залучення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.
05.10.2022 року до суду надійшло клопотання Національної поліції України про залишення позовної заяви без розгляду.
05.10.2022 року до суду надійшло клопотання Національної поліції України про долучення доказів, витребуваних ухвалою суду від 12.09.2022р., разом із цими доказами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року у задоволенні клопотання Національної поліції України про залучення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказу відмовлено.
13.10.2022 року до суду надійшов відзив Національної поліції України (далі - НПУ) на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що наведені позивачем твердження про протиправність спірного наказу через видання його без проведення службового розслідування не відповідають дійсності, бо таке розслідування фактично було призначено і проведено, а за його наслідками комісією було складено висновок від 05.08.2022р., на підставі якого наказом НПУ від 12.08.2022р. №1206 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції № 1 Запорізького районного управління та ГУНП» (зі змінами) позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, при цьому з тексту наказу слідує, що в ньому було стисло викладено порушення, допущені позивачем та його підлеглими, а також вказано, які конкретно норми законодавства порушив позивач та за що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, отже, твердження позивача, що наказ не містить інформації, за що саме його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, також не відповідає дійсності. Також відповідачем зазначено, що в червні 2022 року працівниками підрозділів Головного слідчого управління та Управління дізнання Національної поліції України було проведено перевірку стану організації розкриття та розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів, які викликали значний суспільний резонанс в слідчому відділенні відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП. Під час проведення перевірки було виявлено порушення кримінального процесуального законодавства, в тому числі відомчих нормативно-правових актів під час організації та проведенні розслідувань кримінальних правопорушень корисливо-насильницької спрямованості, у сфері господарської і службової діяльності, проти життя та здоров`я особи, що полягали в неналежному розслідуванні кримінальних проваджень, здійснення невірної кваліфікації учинених злочинів, необґрунтованого прийняття слідчими рішень про закриття кримінальних проваджень, невиконання вказівок керівників органів досудового розслідування та прокуратури, а також виявлення фактів порушення порядку зберігання речових доказів, обліку і руху кримінальних проваджень. За результатами перевірки та на підставі доповіді начальника ГСУ Головою НПУ було прийнято рішення про призначення службового розслідування, яке було призначене наказом НПУ від 13.07.2022р. №492 та в подальшому продовжене до 11.08.2022р. на підставі наказу НПУ від 27.07.2022р. №537. При цьому з наказом НПУ від 13.07.2022р. №492 «Про призначення та проведення службового розслідування» позивач був ознайомлений 15.07.2022 року під підпис. Отже, безпідставними є твердження позивача про необізнаність щодо службового розслідування. В ході службового розслідування комісією було встановлено, що з 01.04.2021 року позивач перебував на посаді заступника начальника слідчого відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та в силу приписів п.8 ч.1 ст.3 та ст.39 КПК України мав статус керівника органу досудового розслідування. Крім того, наказом начальника ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 04.02.2022р. №45 позивача було призначено відповідальним за архівним приміщенням слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП. Одночасно з ним відповідальними також було визначено капітана поліції ОСОБА_3 і заступника начальника слідчого відділення та працівника ВП ОСОБА_2 , а контроль за виконанням наказу було покладено на їх керівника ОСОБА_4 . На початку лютого 2022 року, у слідчому відділенні відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було проведено інвентаризацію кримінальних проваджень. Інвентаризація проводилась комісією у складі: голови комісії начальника слідчого відділення ОСОБА_4 та членів комісії: позивача, працівників слідства та дізнання ВП № 1 ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 . За результатом проведеної інвентаризації, складено акт інвентаризації кримінальних проваджень №386св/46/04.2022, з якого вбачалося, що інвентаризацією встановлено наявність 4821 кримінальних провадження про 5152 злочини, що перебувають в провадженні слідчих та наявність 53 кримінальних проваджень, які зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України із зазначенням в додатку до акта лише тих кримінальних проваджень, які розслідуються слідчими слідчого відділення. При цьому, інвентаризацію закритих кримінальних проваджень, а також кримінальних справ, зупинених на підставі п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року) в акті відображено не було. Опитані з цього приводу позивач та інші члени інвентаризаційної комісії ( ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 ) зазначили, що інвентаризація закритих проваджень та кримінальних справ, зупинених за п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року), не здійснювалася, при цьому причини, з яких вона не була проведена, вказати не змогли. Отже, позивач, будучи членом комісії з інвентаризації та досвідченим працівником слідчого підрозділу не забезпечив належної участі у складі комісії з інвентаризації кримінальних проваджень, наявних в СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, та підписав акт інвентаризації, в якому була відображена недостовірна інформація. Крім того, відповідно до розділу ІV Інструкції №296 кримінальні провадження, у яких прийнято рішення про їх закриття, зберігаються в спеціально обладнаних приміщеннях (архівах) органів досудового розслідування, що унеможливлюють доступ сторонніх осіб. Архів органу досудового розслідування повинен бути обладнаний стелажами, протипожежною сигналізацією та засобами пожежогасіння, мати заґратовані вікна й металеві двері. Кримінальні провадження зберігаються на стелажах у хронологічному порядку відповідно до дати реєстрації. Особа, відповідальна за зберігання кримінальних проваджень, реєструє передані їй кримінальні провадження в журналі обліку кримінальних проваджень, переданих до архіву органу досудового розслідування для зберігання (додаток 3 Інструкції №296), і поміщає їх до архіву. Комісією було встановлено, що доступ в приміщення архіву СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сторонніх осіб не обмежений, на вікнах та дверях відсутня сигналізація, у тому числі відсутня протипожежна сигналізація, ведення журналу обліку кримінальних проваджень, зданих до архіву, відповідальними особами не забезпечено. Замість журналу обліку кримінальних проваджень ведеться окремим списком відповідно до витягу ЄРДР у формі, що не відповідає вимогам, встановленим додатком №3 Інструкції №296. Облік кримінальних справ, зупинених у порядку п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року) в СВ не здійснювався. Оглядом архіву було виявлено факт зберігання 70 пакунків речових доказів, які відповідно до абзацу 3 частини 7 параграфу 2 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012р. №1104, повинні зберігатися виключно в кімнатах зберігання речових доказів органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. Опитаний позивач в поясненні зазначив, що, незважаючи на те, що був одним з відповідальних за архів, під час проведення інвентаризації до архіву не заходив, стан збереження кримінальних проваджень та наявність у ньому сторонніх речей не перевіряв. Отже, комісією було виявлено порушення порядку зберігання речових доказів, закритих кримінальних проваджень та справ в СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а також використання приміщень архіву не за цільовим призначенням. З огляду на викладене, в діях осіб, визначених відповідальними за зберігання кримінальних проваджень, в тому числі позивача - ОСОБА_1 , вбачається порушення службової дисципліни, що полягає в не забезпеченні належного обліку та зберіганні кримінальних проваджень в архіві СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Крім того, беручи до уваги, що під час цільової перевірки були виявлені факти порушення організації досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях, дисциплінарною комісією були вжиті заходи із встановлення осіб, винних у вчиненні вказаного дисциплінарного проступку. Було встановлено, що у 44 кримінальних провадженнях, досудове розслідування в яких здійснювалося слідчими СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (слідчі ВП ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , Смирнов М.В.), здійснення належного рівня досудового розслідування забезпечено не було: слідчі дії з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню не проводилися. Єдиною слідчою дією у кримінальних провадженнях був огляд місця події слідчо-оперативною групою. В кримінальних провадженнях містилися лише пояснення потерпілого та декількох інших осіб. За наявної необхідності судові експерти слідчими призначалися із суттєвим запізненням, що нівелювало їх результати для досудового розслідування, або не призначались взагалі. Доручення оперативним підрозділам про проведення слідчих дій надавалися формально, що не приносило користі для досудового розслідування, або не надавалися взагалі. Вказане свідчить про порушення слідчими ч.2 ст.9, ч.1 ст.28, ч.1 ст.40, ч.2 ст.223 КПК України, пп. 1,2 п. 3 розділу VІ Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України №570. Крім того, комісією було встановлено, що слідчими СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області виносились постанови про закриття кримінальних проваджень без проведення необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій. В жодному з виявлених 38 кримінальних провадженнях, керівництвом слідчого відділення, а саме: начальником СВ та його заступником Кісенком Є.Т., який був відповідальний за організацію досудового розслідування у кримінальних провадженнях по злочинах загально-кримінальної спрямованості, вмотивований висновок про обґрунтованість прийнятого рішення не складено, що свідчить про недотримання ними вимог п.2 розділу ІV Інструкції №296-2016. На порушення п.4 розділу ІV Інструкції №296-2016 керівництвом слідчого відділення не забезпечено надсилання упродовж 20-ти днів закритих кримінальних проваджень по тяжких та особливо тяжких злочинах до слідчого управління ГУНП в Запорізькій області. Постановами першого заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Дем?яновим В.В. від 27.06.2022, 18.07.2022 та 21.07.2022 постанови слідчих про закриття в одинадцяти кримінальних провадженнях, досудове розслідування в яких здійснювалося слідчими СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, скасовані як незаконні та скеровані до ВП №1 для організації подальшого досудового розслідування. Опитаний з приводу виявлених недоліків позивач вказав, що, здійснюючи контроль за виконанням слідчими ВП №1 вказівок керівника слідчого відділу ВП №1, слідчого управління ГУНП в Запорізькій області, прокурора, рішень оперативних нарад у кримінальних провадженнях, ним виявлялись випадки їх не виконання або не своєчасного виконання. За такими фактами слідчим робились усні зауваження та інформувався начальник СВ ВП №1, який у подальшому зі слідчими проводив відповідні бесіди. Скоєння вказаних порушень в організації досудового розслідування у кримінальних провадженнях, на переконання відповідача, було б неможливим за наявності ефективного контролю з боку керівництва СВ ВП №1, до якого належить позивач. З урахуванням викладеного, комісія дійшла висновку, що внаслідок відсутності контролю за проведенням досудового розслідування в кримінальних провадженнях, здійснення розслідування яких доручено працівникам слідчого відділення відділу поліції №1 ЗРУП ГУПН в Запорізькій області, за організацією роботи архіву, обліком та зберіганням кримінальних проваджень в ньому, позивач вчинив дисциплінарний проступок. Комісією не було встановлено обставин, що пом`якшували вину позивача або пояснювали його бездіяльність в частині виконання покладених на нього обов`язків. За наведених обставин, відповідач вважає оскаржуваний наказ правомірним та обґрунтованим і просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
12.10.2022 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначав, що наведені у відзиві доводи не спростовують доводів позовної заяви, зокрема, стосовно ознайомлення позивача з проведення службового розслідування, позаяк, хоча відповідач і зазначає, що позивач 15.07.2022р. ознайомився з наказом Національної поліції України від 13.07.2022р. №492 «Про призначення та проведення службового розслідування», проте відповідних доказів не надає, водночас, пояснення були відібрані у позивача 14.07.2022р. старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ Самодіним А.В. і в них немає посилань на те, у межах чого такі пояснення відбирались у ОСОБА_1 . Крім того, доповідна записка заступника Голови Національної поліції України начальника ГСУ Цуцкірідзе М.С. від 08.07.2022р. щодо можливого порушення службової дисципліни деякими працівниками органів досудового розслідування та дізнання відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка стала безпосередньою підставою для проведення службового розслідування, ні суду, ні позивачу не надана. Також не надано доповідну записку голови дисциплінарної комісії заступника начальника Головного слідчого управління, як стала підставою для видання наказу Національної поліції України від 27.07.2022р. №537 «Про продовження строку службового розслідування». Крім цього, за твердженням позивача, відповідачем у відзиві наведено неправдиву та перекручену інформацію, зокрема, стосовно того, що позивач не зміг пояснити причини, з яких не була проведена інвентаризація закритих проваджень та кримінальних справ, зупинених за п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року), позаяк зі змісту наданих позивачем 14.07.2022р. пояснень слідує, що таке питання позивачеві не ставилося взагалі, а відтак і відповідь на нього не надавалася. Також у цих поясненнях відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 не відвідував архів. Водночас Акт інвентаризації кримінальних проваджень від 01.02.2022р. №386св/46/04.2022, який крім позивача, підписаний головою комісії заступником начальника ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області начальником СВ Романченко В.М. та затверджений начальником ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, містить відомості, що відповідальною особою за зберігання саме кримінальних справ (проваджень) є оператор комп`ютерного набору першої категорії СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 . Також безпідставними є наведені у відзиві посилання про порушення позивачем п.4 розділу ІV Інструкції №296-2016, оскільки допущення такого порушення взагалі не ставить позивачеві у провину. Щодо посилання відповідача на порушення позивачем п.2 розділу ІV Інструкції №296-2016, то у п.3 оскаржуваного наказу не зазначено, що позивач допустив порушення 10-денного строку для складання мотивованого висновку про обґрунтованість прийнятої слідчим (дізнавачем) постанови про закриття кримінального провадження, як і не зазначено, що саме на позивача як заступника начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області покладено цей обов`язок, тим більше, що такого обов`язку не містять ані функціональні обов`язки позивача, ані Положення про СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. При цьому позивач зауважував, що функціональні обов`язки позивача як заступника начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, у яких, серед іншого, зазначено, що він також є відповідальним за стан досудового розслідування, організацію роботи та виконання покладених завдань, затверджені лише 19.07.2022р., тобто після перевірки працівниками Національної поліції України. Разом з цим, згідно з п.1 розділу ІV Інструкції з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017р. №570 (далі Інструкція №570), організація слідчої роботи в територіальному підрозділі поліції покладається на начальника слідчого відділу (відділення). Пунктом 2 розділу ІV Інструкції №570 визначено, що начальники територіальних підрозділів поліції та слідчих відділів (відділень) є відповідальними за належну організацію взаємодії слідчих підрозділів з іншими органами та підрозділами поліції при попередженні, виявленні й розслідуванні кримінальних правопорушень. Крім того, п.5 розділу ІV Інструкції №570 передбачено, що начальник слідчого відділу (відділення) є відповідальним за стан слідчої роботи в територіальному підрозділі поліції. Ці ж норми закріплені в Положенні про слідче відділення ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Зазначене положення взагалі не містить повноважень та функцій заступників начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. За викладених обставин, з урахуванням функціональних обов`язків позивача, які були затверджені лише 19.07.2022р., вимог Положення про СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, позивач вважає, що при застосуванні дисциплінарного стягнення не встановлено наявності вини позивача у скоєнні порушень, мети та мотивів порушення, обставин, які впливають на ступінь і характер його відповідальності, характер та розмір нанесених збитків чи шкоди, а також не конкретизовано порушення, які нібито були допущені позивачем. Самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування дисциплінарного стягнення. Необхідно конкретизувати кваліфікацію установленого порушення вказаних вимог поліцейським шляхом чіткого визначення у чому саме полягає таке порушення.
14.11.2022 року до суду надійшли додаткові пояснення Національної поліції України щодо доводів, викладених ОСОБА_1 у відповіді на відзив, в яких відповідач зазначав, що доводи позивача стосовно не ознайомлення його з наказом НПУ від 13.07.2022р. №432 «Про призначення службового розслідування» спростовуються наданою суду копією вказаного наказу з відміткою позивача про ознайомлення з ним 14.07.2022р. Щодо участі позивача в роботі інвентаризаційної комісії та відвідування приміщення архіву, відповідач зазначив наступне. Відповідно до наказу ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 04.02.2022р. №45 позивач входив до складу інвентаризаційної комісії, був її членом, разом з іншими заступниками начальника СВ ОСОБА_17 та працівником відділу поліції №1 ОСОБА_2 . Отже, факт участі позивача у складі комісії з інвентаризації підтверджується письмовими доказами, наявними у справі, та визнається самим позивачем. Згідно з поясненнями позивача від 14.07.2022р. щодо його участі в роботі комісії на питання члена дисциплінарної ОСОБА_18 «При проведенні інвентаризації в архівному приміщенні чи фіксувались Вами факти зберігання речових доказів, зокрема тих, що було виявлено при проведенні перевірки СВ ВП №1?», позивач відповів: «Ні, такі факти мною не фіксувались, адже комісія до архіву не заходила» (аркуш 2 пояснень). Крім того, той факт, що комісія не відвідувала архів визнали також члени інвентаризаційної комісії ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . Отже, позивач визнав, що ані у складі комісії, ані самостійно архів не відвідував, внаслідок чого, твердження представника позивача про маніпуляцію доказами відповідачем не відповідає дійсності.
Також 14.11.2022 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.
06.12.2022 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.
06.12.2022 року підготовче судове засідання відкладено на 10.01.2023 року на 13:00год.
10.01.2023 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.
06.02.2023 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи, а у разі неможливості його відкладення, - розглянути справу без участі представника позивача та позивача.
У судовому засіданні 01.03.2023р. позивач підтримав пред`явлений позов та, посилаючись на викладені у позові та у відповіді на відзив доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судовому засіданні 01.03.2023р. пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві та у додаткових письмових поясненнях.
У судовому засіданні 01.03.2023р. оголошено перерву до 07.03.2023р. на 11:00 год.
У судове засідання 07 березня 2023 року позивач та його представник не з`явилися, при цьому 07.03.2023р. до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходить службу в органах Національній поліції України з 07.11.2015р. та по теперішній час, має статус поліцейського і спеціальне звання «капітан поліції».
Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 01.04.2021 року №176 о/с капітана поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 65 та статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» призначено заступником начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції.
Наказом Національної поліції України «Про відрядження працівників Національної поліції України» від 21.06.2022 року №827, з метою перевірки стану організації керівництвом відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУП в Запорізькій області роботи з розкриття та розслідування тяжких, особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також кримінальних правопорушень, які викликали значний суспільний резонанс, надання практичної та методичної допомоги в розслідуванні таких правопорушень, наказано ГСУ ( ОСОБА_24 ) забезпечити відрядження до відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області з 21 червня 2022 року, терміном на 5 діб, таких працівників: полковника поліції ОСОБА_25 , начальника відділу (старший групи); підполковника поліції ОСОБА_18 , старшого слідчого в особливо важких справах; майора поліції ОСОБА_26 , старшого слідчого в особливо важких справах; старшого лейтенанта поліції ОСОБА_27 , старшого слідчого в особливо важливих справах.
За результатами відрядження та перевірки службової діяльності відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області робочою групою НПУ складено довідку від 01.07.2022 року, в якій зафіксовано виявлені в ході перевірки недоліки в частині планування роботи підрозділу, неналежної організації стану досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях з розкриття та розслідування тяжких, особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також кримінальних правопорушень, які викликали значний суспільний резонанс, кримінальних проваджень корисливо-насильницької спрямованості та надання практичної і методичної допомоги в розслідуванні таких правопорушень, обліку та зберігання кримінальних проваджень, стану архівного зберігання речових доказів, а також виявлені численні порушення вимог кримінального процесуального законодавства окремими працівниками слідчого підрозділу та підрозділу дізнання щодо швидкого, всебічного, повного й неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, факти тривалого непроведення слідчих (розшукових) дій, невстановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, необґрунтованого та передчасного закриття кримінальних проваджень. Також у довідці зазначено, що у ході аналізу причин наявності недоліків в роботі слідчого підрозділу та підрозділу дізнання відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області встановлено, що ці недоліки мають місце внаслідок неналежного контролю керівництвом указаних підрозділів за організацією стану досудового розслідування підлеглими та забезпеченням виконання їх обов`язків, відсутності розподілу посадових інструкцій (функціональних обов`язків) між заступниками керівника зазначеного підрозділу, незабезпечення роботи архіву та кімнати для зберігання доказів. Недоліки в роботі підрозділу дізнання відділу поліції №l Запорізького районного управлінця поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області мають місце також унаслідок відсутності організації методичної допомоги з боку керівника відділу дізнання Головного управління Національної поліції в Запорізької області.
З наказом Національної поліції України від 13.07.2022 року №492 «Про призначення та проведення службового розслідування» позивач був ознайомлений, що підтверджується його розпискою на аркуші ознайомлення до цього наказу, копія якого долучена до матеріалів справи. При цьому дату ознайомлення з цим наказом позивачем не вказано, але, зважаючи на те, що до його розписки про ознайомлення з наказом в аркуші ознайомлення проставлені розписки інших працівників відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про ознайомлення з цим наказом 14.07.2022 року, а після розписки позивача розписки інших працівників відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про ознайомлення з цим наказом 15.07.2022 року, то можна дійти висновку, що з наказом Національної поліції України від 13.07.2022 року №492 позивача було ознайомлено у період 14-15 липня 2022 року. При цьому, за твердженням відповідача, таке ознайомлення здійснене саме 14.07.2022р.
Наказом Національної поліції України від 27.07.2022 року №537 строк проведення службового розслідування, призначеного наказом Національної поліції України від 13.07.2022 року №492, продовжено до 11 серпня 2022 року.
Вищевказані висновки дисциплінарної комісії обґрунтовані тим, що в ході службового розслідування комісією було встановлено, що з 01.04.2021 року позивач перебував на посаді заступника начальника слідчого відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та в силу приписів п.8 ч.1 ст.3 та ст.39 КПК України мав статус керівника органу досудового розслідування. Крім того, наказом начальника ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 04.02.2022р. №45 позивача було призначено відповідальним за архівним приміщенням слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП. Одночасно з ним відповідальними також було визначено капітана поліції ОСОБА_3 і заступника начальника слідчого відділення та працівника ВП ОСОБА_2 , а контроль за виконанням наказу було покладено на їх керівника ОСОБА_4 . На початку лютого 2022 року, у слідчому відділенні відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було проведено інвентаризацію кримінальних проваджень. Інвентаризація проводилась комісією у складі: голови комісії начальника слідчого відділення ОСОБА_4 та членів комісії: позивача, працівників слідства та дізнання ВП № 1 ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_2 . За результатом проведеної інвентаризації, складено акт інвентаризації кримінальних проваджень №386св/46/04.2022, з якого слідує, що інвентаризацією встановлено наявність 4821 кримінального провадження про 5152 злочини, що перебувають в провадженні слідчих, та наявність 53 кримінальних проваджень, які зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України із зазначенням в додатку до акта лише тих кримінальних проваджень, які розслідуються слідчими слідчого відділення. При цьому, інвентаризацію закритих кримінальних проваджень, а також кримінальних справ, зупинених на підставі п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року) не проведено. Опитані майор поліції ОСОБА_5 , капітан поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , лейтенант поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_2 підтвердили, що інвентаризація закритих проваджень та кримінальних справ, зупинених за п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року), не здійснювалася. Оператор комп`ютерного набору 1 категорії ОСОБА_2 додатково повідомила, що доступ до архіву кримінальних проваджень окрім неї і начальника слідчого відділення ОСОБА_30 ніхто не має, нею ведеться електронний облік закритих кримінальних проваджень, поміщених до архіву, тому, на її думку, доцільності проводити інвентаризацію закритих кримінальних проваджень немає. При цьому установлено, що архів не відповідає вимогам, встановленим пунктом 7 розділу ІV Інструкції №296-2016, які унеможливлюють доступ сторонніх осіб, а журнал обліку кримінальних проваджень зданих до архіву не ведеться. Як наслідок, оглядом (перевіркою) архівного приміщення під стелажами працівниками ГСУ виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходиться 70 пакунків речових доказів, з них: 26 спецпакети з серійними номерами та 44 пакунки у вигляді паперових конвертів та поліетиленових пакетів (пакування здійснювалося протягом 2020 року та на деяких пакунках зазначено прізвище слідчого ОСОБА_31 ), які в порушення абзацу 3 частини 7 параграфу 2 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012р. №1104 (далі Порядок №1104-2012), не передані на зберігання до камери схову речових доказів. Наказом відділу поліції №1 Запорізького РУП від 04.02.2022р. №45 заступником начальника відділу поліції начальником слідчого відділення майором поліції ОСОБА_4 відповідальними за архівним приміщенням слідчого відділення призначено своїх заступників капітана поліції ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та оператора комп`ютерного набору ОСОБА_2 , а виконання цього наказу залишено за собою. Таким чином, майор поліції ОСОБА_4 та його заступники капітан поліції ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не забезпечили належний облік і зберігання кримінальних проваджень у слідчому відділенні, чим порушили пункт 2 розділу І Інструкції №296-2016 та наказ відділу поліції №1 Запорізького РУП від 04.02.2022р. №45.
На підтвердження цих порушень службовим розслідуванням виявлено 4 кримінальних провадження, в яких упродовж року не проведено жодних слідчих дій, не забезпечено повне, всебічне розслідування, котрі досі перебувають в провадженні слідчих, яких переведено до інших підрозділів поліції або звільнено з Національної поліції, а саме:
Також службовим розслідуванням встановлено 38 кримінальних проваджень, у яких слідчими слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП капітанами поліції Комаровим А.С., ОСОБА_6 , старшими лейтенантами поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_31 , лейтенантами поліції ОСОБА_13 , ОСОБА_34 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в порушення частини 2 ст. 9, частини 1 статті 40 КПК, підпунктів 1, 2 пункту 3 розділу VІ Положення №570-2017, абзацу 1 розділу 1, пунктів 1, 2, 11 розділу 2 посадових інструкцій, затверджених начальником слідчого відділення Романчою В.М. не провівши повне, всебічне і неупереджене розслідування; без проведення слідчих (розшукових) і процесуальних дій; без допиту свідків злочинів; без вилучення відповідної документації; без призначення та проведення судових експертиз прийнято необґрунтовані та передчасні рішення про закриття з підстав передбачених ст. 284 КПК України. У закритих кримінальних провадженнях відсутні відомості (супровідні листи) про виконання вимог абз.1 ч.6 ст.284 КПК України про надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження заявнику, потерпілому, прокурору. Закриті кримінальні провадження належним чином не оформлено, не пронумеровано, жодне кримінальне провадження не містить опису внутрішніх документів, а наявні копії не скріплені печатками. Такі факти виявлені у кримінальних провадженнях, досудове розслідування в яких здійснювалося слідчими:
В жодному з 38 кримінальних провадженнях, у яких прийнято рішення про закриття, начальником слідчого відділення майором поліції Романчою В.М., його заступниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вмотивований висновок про обґрунтованість прийнятого рішення не складено, чим порушено вимоги пункту 2 розділу ІV Інструкції №296-2016. На порушення пункту 4 розділу ІV Інструкції №296-2016 керівництвом слідчого відділення не забезпечено надсилання упродовж 20-ти днів закритих кримінальних проваджень по тяжких та особливо тяжких злочинах до слідчого управління ГУНП в Запорізькій області.
Крім того, установлено, що майором поліції ОСОБА_4 не складено та не затверджено посадові обов`язки своїх заступників ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , що вказує на його формальне ставлення до організації роботи слідчого відділення та створення необхідних умов для належного виконання підлеглими своїх обов`язків та порушення ним вимог пунктів 1, 2 частини 2 розділу V Положення про слідче відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області . Лише за вказівкою дисциплінарної комісії майором поліції ОСОБА_4 19.07.2022р. затверджено посадові інструкції своїх заступників та ознайомлено з ними ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .
Разом з тим, службовим розслідуванням установлено порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 розділу ІV Інструкції № 296-2016, наказу відділу поліції № 1 Запорізького РУП від 04.02.2022 № 45, в діях (бездіяльності) заступників начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького РУП капітана поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в частині відсутності контролю за проведенням досудового розслідування в кримінальних провадженнях, розслідування яких здійснюють працівники слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП та неналежному обліку та зберіганні кримінальних проваджень.
У висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначено, що обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 службовим розслідуванням не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 70 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VІІІ, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що службове розслідування щодо порушень службової дисципліни працівниками органів досудового розслідування та дізнання відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області слід закінчити, а викладені у доповідній записці генерала поліції третього рангу ОСОБА_28 , заступника Голови Національної поліції України начальника Головного слідчого управління доводи слід вважати такими, що підтверджено.
Позивач, не погодившись з вищевказаним наказом відповідача, звернувся з цим адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).
Основні обов`язки поліцейського визначено статтею 18 Закону №580-VIII.
Так, ч.1 ст.18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За приписами частини 4 статті 18 Закону №580-VIII додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).
Частинами 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За приписами ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно з ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частинами 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Частинами 1-2 статті 15 Дисциплінарного статуту встановлено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
При цьому, п.1 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до п.2, п.3 розділу V Порядку №893 службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Водночас, ч.ч.1-4 ст.16 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Частиною 1 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Так, відповідно до ч.2 ст.18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
При цьому згідно з п.4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 7 розділу V Порядку №893 встановлено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Абзацом 1 пункту 14 розділу V Порядку №893 встановлено, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.
Разом з цим, ст.26 Дисциплінарного статуту визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, ч.1, ч.2 ст.26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа). Службове розслідування стосовно заступників керівника Національної поліції України чи керівників територіальних органів Національної поліції України проводиться виключно дисциплінарною комісією.
Згідно з ч.3 ст.26 Дисциплінарного статуту службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
Частиною 5 статті 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.
Статтею 27 Дисциплінарного статуту врегульовано питання відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану та ч.ч.1-2 цієї статті передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
За приписами п.п.1, 2 розділу VІ Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно з ч.2, ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до п.1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності. Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Так, ч.ч.4,5 ст.19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
За приписами ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану визначено ст.29 Дисциплінарного статуту, частинами 1- якої передбачено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь. Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків. У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що службове розслідування в органах поліції є комплексом заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції та з метою збирання, перевірки і оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського, встановлення обставин (часу, місця, способу) його вчинення, уточнення причин та умов, що цьому сприяли, а також ступеня вини особи, яка його вчинила, і визначення виду стягнення, що пропонується до застосування керівником.
Таким чином, мета службового розслідування полягає у повному, об`єктивному та всебічному встановленні обставин (часу, місця), наслідків правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у його вчиненні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявності причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причин правопорушення та умов, що йому сприяли; законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступеня вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки поліцейського і його ставлення до вчиненого.
При цьому, службове розслідування має відбуватися за чітко встановленою законом процедурою, в тому числі із забезпеченням права поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, на захист що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій в порядку приписів ст.18 Дисциплінарного статуту.
Також з аналізу ст.1 Дисциплінарного статуту слідує, що підставою для дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у недотриманні чи неналежному дотриманні службової дисципліни та означає недотримання поліцейським Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів, Присяги поліцейського та наказів керівників.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Як свідчать матеріали справи, виданню оскаржуваного наказу передувало призначення і проведення службового розслідування, про призначення якого позивача було повідомлено під розписку, і в ході проведення якого у позивача було відібрано письмові пояснення, які описані у висновку службового розслідування.
Наведене в ході розгляду справи також було визнано і підтверджено позивачем, який у судовому засіданні пояснив, що службове розслідування дійсно проводилося, але тривало лише один день, в ході його проведення позивача було викликано для дачі пояснень і такі пояснення у нього були відібрані, але з висновком службового розслідування його не ознайомлювали.
При цьому суд зазначає, що наявними у справі доказами підтверджено, що службове розслідування щодо вчиненого позивачем дисциплінарного проступку було призначене наказом Голови НПУ від 13.07.2022р. №492 у зв`язку із надходженням доповідної записки заступника Голови НПУ начальника Головного слідчого управління Цуцкірідзе М.С. щодо можливого порушення службової дисципліни деякими працівниками органів досудового розслідування та дізнання ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, про що стало відомо внаслідок проведення на виконання наказу НПУ від 21 червня 2022 року №827 в період з 21 по 26 червня 2022 року працівниками Головного слідчого управління та Управління дізнання НПУ перевірки службової діяльності відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за результатами якої робочою групою НПУ складено довідку від 01.07.2022р.
Тобто підставою для призначення службового розслідування слугувало повідомлення іншого поліцейського про можливі порушення службової дисципліни працівниками органів досудового розслідування та дізнання ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, що відповідає статті 14 Дисциплінарного статуту.
Щодо перевірки, проведеної на виконання наказу НПУ від 21 червня 2022 року №827 в період з 21 по 26 червня 2022 року працівниками Головного слідчого управління та Управління дізнання НПУ, суд зазначає, що довідка, складена за результатами цієї перевірки, не була підставою для застосування до позивача спірним наказом дисциплінарного стягнення, а її висновки носили рекомендаційний характер, зокрема і в частині необхідності призначення службового розслідування, відповідно до встановлених фактів, яке у подальшому і було призначене та проведене і саме висновок цього службового розслідування став підставою для видання оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Щодо доводів позивача стосовно не ознайомлення його з висновком службового розслідування суд зазначає, що приписами Дисциплінарного статуту та Порядку №893 не передбачено здійснення такого ознайомлення.
Таким чином, судом не встановлено порушення відповідачем при призначенні та проведенні службового розслідування, за наслідками якого видано оскаржуваний наказ, вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893.
Так, згідно з ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський, зокрема, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до пункту 1 розділу ІV Інструкції №296 кримінальні провадження, щодо яких слідчі (дізнавачі) прийняли рішення про їх закриття, після внесення відомостей про це до ЄРДР та книги обліку роботи слідчого (дізнавача) (про рух кримінальних проваджень), невідкладно передаються керівникові органу досудового розслідування (його заступнику) для перевірки обґрунтованості прийнятого рішення.
При цьому п.2 розділу ІV Інструкції №296 встановлено, що за результатами перевірки керівником органу досудового розслідування (його заступником) не пізніше 10-денного строку з моменту винесення слідчим (дізнавачем) постанови про закриття кримінального провадження складається мотивований висновок про обґрунтованість прийнятого рішення.
Згідно з п.8 ч.1 ст.3 КПК України керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки та заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень, перший заступник або заступник Директора Державного бюро розслідувань, заступник директора територіального управління Державного бюро розслідувань, керівник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу органу Державного бюро розслідувань, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів органу Бюро економічної безпеки України, керівник Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, а також заступники зазначених посадових осіб, які діють у межах своїх повноважень.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування. Керівник органу досудового розслідування уповноважений: 1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; 2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; 3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; 4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; 5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; 6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; 7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 01.04.2021 року №176 о/с ОСОБА_1 з 01.04.2021р. обіймає посаду заступника начальника слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та в силу приписів п.8 ч.1 ст.3 та ст.39 КПК України мав статус керівника органу досудового розслідування.
Відтак, на позивача Інструкцією №296 покладено обов`язок не пізніше 10-денного строку з моменту винесення слідчим (дізнавачем) постанови про закриття кримінального провадження скласти мотивований висновок про обґрунтованість прийнятого рішення.
Крім того, в силу приписів ч.ч.1-2 ст.39 КПК України на позивача як на керівника органу досудового розслідування також покладений обов`язок організації досудового розслідування та здійснення контролю за його проведенням.
Крім цього, службовим розслідуванням було встановлено, що під час цільової перевірки були виявлені факти порушення організації досудового розслідування в окремих кримінальних провадженнях, у зв`язку із чим дисциплінарною комісією були вжиті заходи із встановлення осіб, винних у вчиненні вказаного дисциплінарного проступку, в ході яких з`ясовано, що у 44 кримінальних провадженнях (перелік яких наведено у висновку службового розслідування), досудове розслідування в яких здійснювалося слідчими СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (слідчі ВП ОСОБА_8 , Комар А.С., Дулов О.О., Пучков С.А., Данілов О.В., Пантюшенка Д.А., Долинна Я.А., Гальвас В.С., Готовкін О.С., Бойков О.П., Смирнов М.В.), здійснення належного рівня досудового розслідування забезпечено не було: слідчі дії з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню не проводилися. Єдиною слідчою дією у кримінальних провадженнях був огляд місця події слідчо-оперативною групою. В кримінальних провадженнях містилися лише пояснення потерпілого та декількох інших осіб. За наявної необхідності судові експерти слідчими призначалися із суттєвим запізненням, що нівелювало їх результати для досудового розслідування, або не призначались взагалі. Доручення оперативним підрозділам про проведення слідчих дій надавалися формально, що не приносило користі для досудового розслідування, або не надавалися взагалі. Вказане свідчить про порушення слідчими ч.2 ст.9, ч.1 ст.28, ч.1 ст.40, ч.2 ст.223 КПК України, пп. 1,2 п. 3 розділу VІ Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України №570. Наявність порушень вимог законів України, кримінального процесуального законодавства та відомчих нормативно-правових актів вказують на відсутність належного контролю збоку керівництва слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького РУП за повним, всебічним і неупередженим розслідуванням підпорядкованими слідчими кримінальних проваджень та вказує на порушення начальником слідчого відділення майором поліції ОСОБА_4 та його заступниками капітанами поліції ОСОБА_1 і Силенком С.О. ч.2 ст.9, ч.1 ст.39 КПК України, підпункту 1 пункту 4 розділу V Положення №570-2017, підпункту 6 пункту 5 розділу ІV Інструкції №570-2017.
Наведені обставини позивачем жодним чином не спростовані.
Посилання позивача на те, що згідно з п.1, п.2, п.5 розділу ІV Інструкції №570 організація слідчої роботи в територіальному підрозділі поліції покладається на начальника слідчого відділу (відділення) і саме останній є відповідальним за належну організацію взаємодії слідчих підрозділів з іншими органами та підрозділами поліції при попередженні, виявленні й розслідуванні кримінальних правопорушень, а також відповідальним за стан слідчої роботи в територіальному підрозділі поліції, вищенаведеного не спростовують, бо, як вказано вище, в силу приписів ч.ч.1-2 ст.39 КПК України на позивача як на керівника органу досудового розслідування також покладений обов`язок організації досудового розслідування та здійснення контролю за його проведенням, а приписи п.2 розділу ІV Інструкції №296-2016 покладають обов`язок щодо складання не пізніше 10-денного строку з моменту винесення слідчим (дізнавачем) постанови про закриття кримінального провадження мотивованого висновку про обґрунтованість прийнятого рішення як на керівника органу досудового розслідування, так і на його заступника.
Щодо доводів позивача про те, що Положення про слідче відділення ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області взагалі не містить повноважень та функцій заступників начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а функціональні обов`язки позивача як заступника начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, у яких, серед іншого, зазначено, що він також є відповідальним за стан досудового розслідування, організацію роботи та виконання покладених завдань, затверджені лише 19.07.2022р., тобто після перевірки працівниками Національної поліції України, також не спростовують висновків службового розслідування, з якими погоджується і суд, щодо того, що на позивача вищевказані обов`язки були покладені саме в силу законодавчих приписів - п.8 ч.1 ст.3 та ст.39 КПК України, з урахуванням яких позивач мав статус керівника органу досудового розслідування, та п.2 розділу ІV Інструкції №296-2016, якими він як керівник органу досудового розслідування був зобов`язаний складати не пізніше 10-денного строку з моменту винесення слідчим (дізнавачем) постанови про закриття кримінального провадження мотивованого висновок про обґрунтованість прийнятого рішення.
Недотримання позивачем вищевказаних законодавчих приписів ст.39 КПК України та п.2 розділу ІV Інструкції №296-2016 безпосередньо вказує і на порушення ним вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, згідно з яким поліцейський, зокрема, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції.
Водночас суд зауважує, що відсутність складених та затверджених посадових обов`язків заступників начальника СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Кісенка Є.Т. і ОСОБА_3 також було визнано порушенням і лише за вказівкою дисциплінарної комісії майором поліції ОСОБА_4 19.07.2022р. затверджено посадові інструкції своїх заступників та ознайомлено з ними ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .
Отже, висновок відповідача про порушення позивачем вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 розділу ІV Інструкції № 296, що виявилося у відсутності контролю за проведенням досудового розслідування в кримінальних провадженнях, здійснення розслідування яких доручено працівникам слідчого відділення відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, суд вважає обґрунтованим та таким, що знайшов своє підтвердження як в ході проведення службового розслідування, так і в ході розгляду справи судом.
Щодо порушення позивачем наказу відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 04 лютого 2022 року №45, що виявилося у неналежному обліку та зберіганні кримінальних проваджень, суд зазначає таке.
Так, наказом Запорізького районного управління поліції відділу поліції №1 Головного управління Національної поліції в Запорізькій області № 45 від 04.02.2022 року «Про закріплення відповідальних осіб з числа співробітників СВ Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за архівним приміщенням СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області» закріплено відповідальних осіб з числі співробітників СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за архівним приміщенням СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а саме: заступника начальника СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Є.Т. Кісенко; заступника начальника СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 ; оператора комп?ютерного набору першої категорії СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 .
Таким чином, вказані особи, в тому числі й позивач, є відповідальними за архівним приміщенням СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
Висновком службового розслідування встановлено, що за результатами проведеної чергової інвентаризації комісією складено та затверджено акт інвентаризації кримінальних проваджень № 386св/46/04.2022. Інвентаризацією встановлено наявність 4821 кримінальних проваджень про 5152 злочини, що перебувають в провадженні слідчих та наявність 53 кримінальних проваджень, які зупинена на підстав п.2 ч.1 ст.280 КПК України із зазначенням в додатку до акту лише тих кримінальних проваджень, які розслідуються слідчими слідчого відділення. Інвентаризацію закритих кримінальних проваджень, а також кримінальних справ зупинених на підставі п.3 ст.206 КПК України (у редакції 1960 року) не проведено. Опитані майор поліції ОСОБА_5 , капітан поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , лейтенант поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_2 підтвердили, що інвентаризація закритих проваджень та кримінальних справ, зупинених за п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року), не здійснювалася. Також встановлено, що архів не відповідає вимогам, встановленим пунктом 7 розділу ІV Інструкції №296-2016, які передбачають унеможливлення доступу сторонніх осіб до архівного приміщення, що у даному випадку забезпечено не було; журнал обліку кримінальних проваджень, зданих до архіву, не ведеться. Оглядом (перевіркою) архівного приміщення під стелажами працівниками ГСУ виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходиться 70 пакунків речових доказів, з них 26 спецпакети з серійними номерами та 44 пакунки у вигляді паперових конвертів та поліетиленових пакетів (пакування здійснювалося протягом 2020 року та на деяких пакунках зазначено прізвище слідчого ОСОБА_31 ), які в порушення абзацу 3 частини 7 параграфу 2 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012р. №1104 (далі Порядок №1104-2012), не передані на зберігання до камери схову речових доказів.
Наведені обставини також підтверджуються довідкою від 01.07.2022р., складеною за результатами відрядження та перевірки службової діяльності відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області робочою групою НПУ, в якій містяться матеріали фотофіксації виявлених в ході проведення цієї перевірки порушень в частині щодо неналежного обліку та зберігання кримінальних проваджень і невідповідності архівного приміщення вимогам, встановленим пунктом 7 розділу ІV Інструкції №296-2016.
Тобто службовим розслідуванням встановлено численні порушення, що стосуються обліку та зберігання кримінальних проваджень, відповідальність за який покладено, в тому числі, й на позивача.
Позивачем в ході розгляду справи наявність вищевказаних виявлених недоліків не спростована жодним чином.
Щодо посилання позивача на те, що відповідачем у відзиві наведено неправдиву та перекручену інформацію, зокрема, стосовно того, що позивач не зміг пояснити причини, з яких не була проведена інвентаризація закритих проваджень та кримінальних справ, зупинених за п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року), а також щодо того, що ОСОБА_1 нібито не відвідував архів, суд зазначає, що надані позивачем в ході службового розслідування пояснення дійсно не містять пояснень з приводу причин не проведення інвентаризації закритих проваджень та кримінальних справ, зупинених за п.3 ст.206 КПК України (в редакції 1960 року), при цьому у судовому засіданні позивач також не навів поважних причин, які б свідчили про неможливість проведення такої інвентаризації, а щодо невідвідування ОСОБА_1 архіву, то з цього приводу наявні пояснення оператора комп`ютерного набору 1 категорії ОСОБА_2 , в яких остання, зокрема, повідомила, що доступ до архіву кримінальних проваджень окрім неї і начальника слідчого відділення ОСОБА_30 ніхто не має, нею ведеться електронний облік закритих кримінальних проваджень, поміщених до архіву, тому, на її думку, доцільності проводити інвентаризацію закритих кримінальних проваджень немає. Відтак, доводи позивача щодо наведення відповідачем недостовірних відомостей з цього приводу є безпідставними.
Отже, службовим розслідуванням встановлено факти, які свідчать про відсутність з боку позивача як заступника начальника СВ Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області контролю за проведенням досудового розслідування в кримінальних провадженнях, здійснення розслідування яких доручено працівникам слідчого відділення відділу, та неналежного обліку та зберігання кримінальних проваджень, чим порушено вимоги пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 2 розділу ІV Інструкції №296 та наказу відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 04 лютого 2022 року №45, і в ході розгляду справи судом такі факти не спростовано.
З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.
Враховуючи характер і тяжкість проступку, його наслідки, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також ставлення позивача до служби, суд вважає правомірним і пропорційним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності саме у вигляді догани.
З огляду на наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачами при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова