Справа № 460/28302/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Нор У.М., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Головного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Національної поліції в Рівненській області з позовною заяво до суду, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача №697 від 29.09.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності»;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача №197 о/с від 07.10.2022 «По особовому складу»
- поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області або на аналогічній за обсягом та переліком функціональних завдань та обов`язків посаді в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.10.2022.
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу починаючи з 07.10.2022 по день винесення рішення по даній справі.
Згідно з п.3 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161 цього Кодексу та чи позов подано у строк, установлений законом.
Перевіривши відповідність позовної заяви статтям 160, 161 КАС України, та дотримання строків звернення до суду, суд встановив наступне.
Так, згідно з вимогами частин 1, 2 та 5 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Судом встановлено, що оскаржувані накази були прийняті 29.09.2022 №697 та 07.10.2022 - №197 о/с.
З матеріалів справи вбачається, що даний адміністративний позов подано до суду засобами поштового зв`язку 06.04.2023, тобто з пропуском строку, встановленого ч.5 ст.122 КАС України.
До позовної заяви позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Вказує, що 23.10.2022 його було викликано до Управління головної інспекції Головного управління Національної поліції в Рівненські області для надання письмових пояснень за фактом нібито порушення службової дисципліни 16.09.2022 в смт. Млинів Дубенського району Рівненської області. Зазначає, що із слів працівників УГІ ГУНП в Рівненській області стало відомо про наказ начальника ГУНП в Рівненській області «Про призначення службового розслідування» від 21.09.2022 надавши пояснення повернувся до ВП №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, де продовжив виконувати свої службові обов`язки. 29.09.2022 мене було ознайомлено із наказом начальника ГУНП в Рівненській області №697 від 29.09.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого мене було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію», який в подальшому було реалізовано 07.10.2022 наказ начальника ГУНП в Рівненській області №197 о/с «По особовому складу» ОСОБА_2 було звільнено зі служби в поліції. Вказує, що всупереч закону відповідач перед прийняттям наказу, позбавив можливості позивача клопотати про залучення нових доказів, додаткових свідчень від причетних осіб, ознайомитися з матеріалами службового розслідування, оскаржити його, користуватися правничою допомогою адвоката. Також зазначає, що з 22.11.2022 зарахований до Військової частини НОМЕР_1 , та проходить військову службу на підтвердження надає довідку від 28.11.2022 №2733 Військової частини НОМЕР_1 .
Твердження позивача, що він з 22.11.2022 зарахований до Військової частини НОМЕР_2 не підтверджують той факт, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин.
При визначенні поважності причин пропуску строку звернення до суду слід виходити з правової позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 31.05.2023р. у справі № 160/9356/22, згідно якої поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання позовної заяви здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду із позовом.
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
Також Верховний Суд зазначив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Верховним Судом у справі № 120/7567/22 від 08.02.2023р. констатовано, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.
При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм, необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для цієї справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною.
У разі якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною.
Саме такий підхід застосував Верховний Суд у постанові від 29 січня 2019 року у справі №807/257/14.
Спірний наказ №697 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» був прийнятий 29.09.2022, разом з тим, позивач був ознайомлений з даним наказом 29.09.2022, тому строк на його оскарження сплинув 30.10.2022.
Також, стосовно наказу від 07.10.2022 №197 о/с «По особовому складу», позивач зазначає, що оскаржуваний наказ отримав 18.10.2022. Тому, строк на оскарження сплинув 18.11.2022.
Відтак, причини пропуску строку, які позивач зазначає в заяві про поновлення строку звернення до суду, суд вважає не поважними.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, позовну заяву слід залишити без руху.
Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 122, 160, 161, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Керуючись статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Причини пропуску строку звернення визнати не поважними.
Заяву про поновлення строку звернення до суду залишити без задоволення.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя У.М. Нор