Справа № 380/19114/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/19114/22 пров. № А/857/13484/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року з питань роз`яснення судового рішення у справі №380/19114/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

суддя в 1-й інстанції Сподарик Н.І.,

час ухвалення рішення 05.07.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 13 грудня 2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 № 3273 «Про державну службу», п. п. 10, 12 Закону України від 10 грудня 2015 № 889 «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 308/7.4-22/37 від 01 грудня 2022 та довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) № 73/7.4-22/38 від 03 листопада 2022, № 228/7.4-22/37 від 03 листопада 2022 та № 13-70-05/38-66 від 03 листопада 2022 з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 08 грудня 2022 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №о/р 73 від 13 грудня 2022 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 08 грудня 2022 року (дати звернення) ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VІІІ з 18 серпня 2022 року (з дати подання заяви про переведення на інший вид пенсії), врахувавши при обчисленні розміру пенсії вимоги статті 37 №3723-ХІІ та використавши додані до заяви відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 308/7.4-22/37 від 01 грудня 2022 року та довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №73/7.4-22/38 від 03 листопада 2022 року та №228/7.4-22/37 від 03 листопада 2022 та №13-70-05/38-66 від 03 листопада 2022 року.

04 липня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області подало до суду заяву про роз`яснення судового рішення, а саме: просить роз`яснити, з якої дати необхідно провести переведення ОСОБА_1 та врахувати довідки про складові заробітної плати додані до заяви від 08 лютого 2022 про переведення з одного виду пенсії на інший.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ГУ ПФУ у Львівській області оскаржило її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з підстав порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що підставою звернення до суду із заявою про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року є резолютивна частина рішення щодо зобов`язання пенсійного органу перевести з 08 грудня 2022 року (дати звернення) ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ та п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 №889-VIII, в якій містяться дві дати, з яких необхідно здійснити переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший: «з 08.12.2022 (дати звернення)» та «з 18.08.2022 (з дати подання заяви про переведення на інший вид пенсії)». Зазначає, що ОСОБА_1 зверталась до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший саме 08 грудня 2022 року. Вищезазначені обставини ускладнюють виконання рішення суду. Просить скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи положення ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення є чітким і зрозумілим, рішення не містить положень щодо яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, а тому підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення відсутні.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно з ч.2, ч.4 ст.254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, та зумовлено нечіткістю судового рішення за змістом, коли таке є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Згідно з пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

У свою чергу, рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності. У мотивувальній частині зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався, тоді як резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції.

Зі змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року вбачається, що таке в цілому, як і його резолютивна частина, є чіткими та зрозумілими, загалом рішення містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при його прийнятті, а також посилання на положення закону, якими керувався суд.

Доказів на підтвердження наявності обставин, які перешкоджають виконанню судового рішення, чи ускладнюють його виконання або роблять неможливим разом із заявою заявником не надано, як суду першої, так і апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що як у мотивувальній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 у справі № 380/19114/22, так і резолютивній частині, вказано про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 08 грудня 2022 року (дати звернення) ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, врахувавши при обчисленні розміру пенсії вимоги статті 37 № 3723-ХІІ та використавши додані до заяви відомості про заробітну плату на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 308/7.4-22/37 від 01.12.2022 та довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) № 73/7.4-22/38 від 03 листопада 2022 та № 228/7.4-22/37 від 03 листопада 2022 та № 13-70-05/38-66 від 03 листопада 2022 року.

При цьому у цьому ж абзаці резолютивної частини судового рішення помилково зазначено дату з 18 серпня 2022 року (з дати подання заяви про переведення на інший вид пенсії), разом з тим, матеріали справи не містять жодної заяви датованої 18 серпня 2022 року, що, на думку колегії суддів, свідчить про технічну описку і процесуальним законодавством передбачена можливість виправлення описки судом першої інстанції.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що факт звернення ОСОБА_1 до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший саме 08 грудня 2022 року, такий не заперечується ГУ ПФУ у Львівській області.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, текст судового рішення труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує, а наведені заявником мотиви фактично свідчать про роз`яснення порядку виконання рішення суду першої інстанції в частині, з якої дати необхідно провести переведення ОСОБА_1 з одного виду пенсії на інший.

Враховуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає, що обставини, необхідні для реалізації інституту роз`яснення судового рішення, відсутні у спірних правовідносинах.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що судове рішення, в цілому, як і його резолютивна частина, є чітким та зрозумілим, містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при його прийнятті, а також покликання на положення закону, якими він керувався, а тому підстави для роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що допущена судом у резолютивній частині рішення суду помилка, а саме: дата з 18 серпня 2022 року не впливає на правильність висновків суду та вирішення розглядуваного спору та може бути усунута судом в порядку ст.253 КАС України як описка судового рішення.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про роз`яснення рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2023 року, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року з питань роз`яснення судового рішення у справі № 380/19114/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 22 грудня 2023 року.