Справа № 345/5599/23
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/5599/23
Провадження № 2-а/345/53/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Жовніра М.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління НПУ у Львівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 20.10.2023 року Інспектором Відділення поліції №1 (м. Старий Самбір) Самбірського РУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Шрамченко Є.Ю. відносно ОСОБА_1 , була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕАТ № 7977390 від 20.10.2023 року, про нібито вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Як зазначено в постанові, що «20.10.2023 11:47:44 (м. Самбір, Коновальця, 23, водій керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР Порушення правил користування ременями безпеки, ст. 121 ч.5 КУпАП». Позивач зазначає, що єдиним доказом, що нібито підтверджує дані обставини, є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення,Серія ЕАТ № 7977390 від 20.10.2023 року. Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного: 20.10.2023 року в 11 годин 47 хвилин, в м. Самбір, по вул. Коновальця, 23, керуючи транспортним засобом, ОСОБА_1 жодного порушення Правил дорожнього руху України не вчиняв, тим більше, не порушував п. 2.3.в ПДР.

Поліцейський зупинив ОСОБА_1 орієнтовно в 11 годин 38 хвилин 20.10.2023 року, при цьому він не представився та не пояснив причину зупинки. Близько 5 хвилин поліцейський оглядав документи, автомобіль, а потім запропонував «на мій вибір», за його словами, вибрати якесь порушення ПДР, за яке він винесене відносно мене постанову про адміністративне порушення. Зрозумівши незаконність вимоги та пропозиції, ОСОБА_1 попросив поліцейського надати докази порушення, за яке він може винести відносно нього постанову, на що він відповів, що наприклад за те, що водій не пристебнутий паском пасивної безпеки. В цей момент до розмови підключилась жінка-поліцейська. ОСОБА_1 категорично це заперечив, оскільки під час руху транспортного засобу, він та пасажир ОСОБА_2 , який знаходився в автомобілі, були пристебнуті ременями безпеки, а відстібнули їх тільки після зупинки транспортного засобу поліцейськими та під час спілкування з ними. ОСОБА_1 стверджує, що в той день, як і в усі інші дні, під час руху автомобілем, він та пасажири, завжди пристебують паски безпеки, однак, оскільки його автомобіль перевозить продукти харчування, то поліцейські дуже часто безпідставно його зупиняють, з відомих тільки їм причин.

Почувши вчергове незаконну вимогу поліцейських, ОСОБА_1 вимушений був включити відеореєстратор в своєму автомобілі та частково здійснити відеозапис спілкування з поліцейськими в день 20.10.2023 року. З зазначеного відеозапису, який починається в 11:43:52 20.10.2023 року, видно, що автомобіль вже тривалий період часу стоїть, в той час як поліцейським в постанові зазначено, що я «20.10.2023 в 11:47:44 (м. Самбір, Коновальця, 23, водій керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки», тобто поліцейським внесено в зазначену постанову завідомо неправдиві дані (суттєва різниця в часі).

ОСОБА_1 вважає за необхідне також зазначити, що його зупинив мужчина-поліцейський, він висловлював йому видумані претензії про нібито порушення ПДР, а постанову відносно нього, винесла жінка поліцейська. При цьому, вона сказала ОСОБА_1 проставити підписи на постанові та зразу ж відійшла в сторону та не надала йому можливості надати письмові пояснення з даного приводу, оскільки на наданому відеозаписі видно, що ОСОБА_1 категорично та однозначно заперечує факт інкримінованого йому порушення ПДР. Окрім того, ОСОБА_1 стверджує, що жодного розгляду постанови про нібито порушення ним ПДР, поліцейські не проводили, чим грубо порушили порядок розгляду адміністративної справи.

Позивач зазначає, що органами поліції зміст постанови йому не оголошувався та в його присутності розгляд справи про адміністративне правопорушення згідно постанови Серія ЕАТ № 7977390 від 20.10.2023 року не проводився. Йому не надано було можливість надати пояснення, хоча він категорично не був згідний з інкримінованим правопорушенням та заперечував свою вину. Все це відбувалось в присутності пасажира автомобіля гр. ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить скасувати зазначену постанову, закрити провадження в справі, стягнути з відповідача судові витрати.

01.11.2023 ухвалою Калуського міськрайонного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу протягом 5 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву.

В судове засідання з`явився позивач ОСОБА_1 , та його представник ОСОБА_4

Фартушок О.М. позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник позивача підтримав позицію ОСОБА_1 . Крім цього просиа врахувати положенняч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Таким чином, відповідач зобов`язаний довести, що винесене ним рішення є правомірним та надати суду всі наявні в нього документи та матеріали по справі, що зроблено не було. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання тричі не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав, хоча про час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зокрема, ухвала суду про відкриття провадження в справі кілька разів направлялася на адресу відповідача. Згідно інформації з сайту Укрпошти, відповідачем були отримані поштові відправлення 17.11.2023, 21.11.2023 та 13.12.2023, тобто у відповідача було достатньо часу для подачі відзиву на позовну заяву.

Згідно абз.2 ч.3 ст. 205 КАС України, у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника - адвоката Жовніра М.Й., показання свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали та з`ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

20.10.2023 року інспектором Відділення поліції №1 (м. Старий Самбір) Самбірського РУП ГУНП у Львівській області капітаном поліції Шрамченко Є.Ю. відносно ОСОБА_1 , була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серія ЕАТ № 7977390 від 20.10.2023 року, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Як зазначено в постанові, «20.10.2023 11:47:44 (м. Самбір, Коновальця, 23, водій керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3.в ПДР Порушення правил користування ременями безпеки, ст. 121 ч.5 КУпАП» (а.с.11).

До матеріалів справи також долучений диск з відеозаписами з відеореєстратора, який в судовому засіданні не оглядався, оскільки учасники справи не наполягали на його огляді (а.с.13).

Згідно ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3, 5, 6, 8, 10, 11 ст. 121 КупАП.

Частина 5 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Таким чином, судом встановлено, що постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинені правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім випадків фіксації порушень в автоматичному режимі) повноважні виносити працівники підрозділів Національної поліції.

Як зазначено в ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Як зазначено в ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначено в ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, відповідач зобов`язаний довести, що винесене ним рішення є правомірним та надати суду всі наявні в нього документи та матеріали по справі.

Позивач в позовній заяві зазначив, що поліцейський зупинив його орієнтовно в 11 годин 38 хвилин 20.10.2023 року та повідомив що водій вчинив порушення ПДР, а саме не був пристебнутий паском пасивної безпеки. ОСОБА_1 категорично це заперечує, оскільки під час руху транспортного засобу, він та пасажир ОСОБА_2 , який знаходився в автомобілі, були пристебнуті ременями безпеки, а відстібнули їх тільки після зупинки транспортного засобу поліцейськими та під час спілкування з ними. ОСОБА_1 стверджує, що в той день, як і в усі інші дні, під час руху автомобілем, він та пасажири завжди пристебують паски безпеки. Крім того, почувши незаконну вимогу поліцейських, ОСОБА_1 вимушений був включити відеореєстратор в своєму автомобілі та частково здійснити відеозапис спілкування з поліцейськими в день 20.10.2023 року. З зазначеного відеозапису, який починається в 11:43:52 20.10.2023 року, видно, що автомобіль вже тривалий період часу стоїть, в той час як поліцейським в постанові зазначено, що я «20.10.2023 в 11:47:44 (м. Самбір, Коновальця, 23, водій керував ТЗ обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки», тобто поліцейським внесено в зазначену постанову завідомо неправдиві дані (суттєва різниця в часі).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив обставини справи, викладені ОСОБА_1 . Зазначив, що 20.10.2023 був пасажиром автомобіля, яким керував ОСОБА_1 . Вказав, що і водій, і він були пристебнуті ременями безпеки.

Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, а відповідач в судове засідання не подав жодних заперечень щодо доводів позовної заяви ОСОБА_1 , не надав доказів правомірності винесеної постанови.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАТ № 7977390 від 20.10.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн., прийнята з порушеннями норм права, а відповідачем не доведено правомірність його винесення. Тому суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Що стосується стягнення судового збору та витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 27.10.2023 уклав з адвокатом Жовніром М.Й. угоду про надання правової допомоги та сплатив визначену угодою вартість послуг в розмірі 2000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 100469 (а.с. 15, 17).

Виходячи з конкретних обставин справи, її складності, обсягу виконаної адвокатом роботи, врахувавши принцип співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про доведеність позивачем понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у розмірі 2000,00 гривень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути 2000,00 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 25, 139, 241-246, 257-263, 293, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління НПУ у Львівській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАТ № 7977390 від 20.10.2023, яка винесена інспектором відділення поліції №1 (м. Старий Самбір) Самбірського РУП ГУНП у Львівській області Шрамченко Євгенією Вікторівною, за ч.5 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 , якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., та закрити провадження в справі.

Стягнути з Головного управління НПУ у Львівській області (вул. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79000) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) судові витрати в сумі 2526,80 грн., в тому числі судовий збір 536,80 грн. та витрати на правничу допомогу 2000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, а особою, яка не була у судовому засіданні - з моменту отримання копії рішення.

Повне рішення складене 21.12.2023.

Головуючий