Справа № 140/2175/21
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/2175/21 пров. № А/857/15279/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Мікули О. І.

суддів Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 140/2175/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

суддя в 1-й інстанції Плахтій Н. Б.,

час ухвалення рішення 09.08.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи грудень 2010 та з червня 2018 року по лютий 2021 року на Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля»; зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 29 січня 2021 (з дати звернення).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 04 лютого 2021 року № 268 про результати розгляду заяви ОСОБА_2 від 29 січня 2021 року про проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_2 періоди роботи грудень 2010 року, з червня 2018 по грудень 2020 року у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного пільгового страхового стажу, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з дня звернення, тобто з 29 січня 2021, з урахуванням виплачених сум.

18 липня 2023 на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити стягувача ОСОБА_2 на правонаступника ОСОБА_1 . Заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 грудня 2022 року він став спадкоємцем майна ОСОБА_2 у виді вкладів в установі АТ «Ощадний банк України», які нарахувало йому ГУ ПФУ у Волинській області в якості пенсійних виплат.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з висновком суду про неможливість заміни сторони виконавчого провадження через те, що він не є єдиним спадкоємцем рідного брата ОСОБА_2 , оскільки згідно зі свідоцтвом про право на спадщину від 26 грудня 2022 року став спадкоємцем майна останнього саме у вигляді вкладів в установі АТ «Ощадний банк України», які нарахувало йому ГУ ПФУ у Волинській області в якості пенсійних виплат. Саме необхідність примусового виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі №140/2175/21 щодо нарахування суми пенсії за ОСОБА_2 обумовила необхідність заміни сторони виконавчого провадження. Просить скасувати ухвалу та прийняти постанову, якою замінити первісного стягувача (позивача) у виконавчих листах № 13708 та № 13709 від 28 серпня 2021 року щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 140/2175/21.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи положення статті 312 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 серпня 2021 позивачу ОСОБА_2 у цій справі видані виконавчі листи № 13708/2021 та № 13709/2021.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2021.

26 грудня 2022 року державний нотаріус Нововолинської державної нотаріальної контори Бобак О.І. видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачається, що спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається, з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в установі АТ «Ощадний банк України» в ТВБВ № 10002/0107 на рахунках № НОМЕР_2 , №9760/32813, № 9760/13602; та в ТВБВ № 10002/097 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , - які належали померлому на підставі повідомлення АТ «Ощадний банк України» від 12.09.2022 за № 46/12-05/12754 бт.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник ОСОБА_1 не є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , а також в свідоцтві про право на спадщину відсутня сума пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 22 квітня 2021 у даній справі, яка входить до складу спадщини, та відсутня вказівка на спадкування прав за вказаним рішенням суду.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Одночасно згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

У силу ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положеннями частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» необхідно зазначити, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 у справі № 2а/0612/649/11, від 03 травня 2018 у справі № 2-а-1864/10, від 13 грудня 2018 у справі № 2-а-1710/11, від 29 січня 2020 у справі № 815/1303/17 та від 14 червня 2021 у справі № 2-а-1411/11.

Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

За правилами статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Згідно зі ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 05 листопада 1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За змістом положень статті 52 Закону України від 09 липня 2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Колегія суддів зазначає, що, досліджуючи питання можливості заміни сторони виконавчого провадження, потрібно надати оцінки свідоцтву про право на спадщину.

Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 грудня 2022 року вбачається, що заявник ОСОБА_1 не є єдиним спадкоємцем ОСОБА_1 , який є позивачем у цій справі, оскільки державним нотаріусом при видачі свідоцтва враховано договір про поділ спадщини. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в установі АТ «Ощадний банк України» в ТВБВ № 10002/0107 на рахунках № НОМЕР_2 , №9760/32813, № 9760/13602; та в ТВБВ № 10002/097 на рахунках № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , - які належали померлому на підставі повідомлення АТ «Ощадний банк України» від 12.09.2022 за № 46/12-05/12754 бт.

Таким чином, з врахуванням наведеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не є єдиним спадкоємцем, доказів того, що після смерті ОСОБА_2 заявник прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину, а саме: на отримання виплат (нарахованої суми коштів на виконання виконавчих листів від 28 серпня 2021 №13708 та №13709 у справі №140/2175/21) матеріали справи не містять, а тому підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження за вказаних обставин відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Стаття 316 КАС України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС таку необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.243, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі №140/2175/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 22 грудня 2023 року.