Справа № 283/1344/23
Суддя: Саланда О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1344/23
Провадження №2-а/283/21/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Харін Олексій Миколайович до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Харін О.М. звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7057715, винесену 26.05.2023 р., ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення п.2.3. ПДР. 26.05.2023 ОСОБА_1 керував легковим автомобілем марки RENAULT KANGO д/н НОМЕР_1 на автодорозі Н22 Устилуг - Луцьк - Рівне із пристебнутим ременем. Перед блок - постом, що розташований на 156 км автодороги, він скинув швидкість для виконання вимоги знаку 2.2. ПДР «Рух без зупинки заборонено». Після того, як він зупинився, виконав вимоги знаку, поліцейська на блок - посту подала йому сигнал зупинитися. ОСОБА_1 від`їхав від знаку в сторону, зупинився, та потягнувся до шухляди на торпедо за документами. Шухляда знаходиться праворуч на торпедо та має углиблення відтак йому не вдалося дотягнутися до документів, оскільки йому заважав ремінь безпеки. ОСОБА_1 відстібнув ремінь безпеки, нагнувся праворуч, дотягнувся та забрав документи і повернувся в «звичайне» положення. В цей час до нього підійшла капрал поліції 1 роти 1 батальйону ОСОБА_2 , яка вказала на порушення ним правил користування ременем безпеки та зажадала документи. Заперечення ОСОБА_1 обставини порушення та пояснення пасажира щодо цієї обставини капрал поліції 1 роти 1 батальйону ОСОБА_2 проігнорувала та винесла постанову. Капрал поліції 1 роти 1 батальйону Сміюн В.М. допустила порушення ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 фактично було позбавлено можливості надати пояснення щодо суті адміністративного правопорушення. Внаслідок дій капрала поліції 1 роти 1 батальйону ОСОБА_2 , ОСОБА_1 безпідставно обмежено у реалізації прав, а саме можливості надати пояснення, подавати докази невинуватості, заявляти клопотання та користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи. У діях капрала поліції 1 роти 1 батальйону Сміюн В.М. є пряме рушення частини першої статті 268 КУпАП. Внаслідок порушення капралом поліції 1 роти 1 батальйону Сміюн В.М. ч.5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не був досліджений у якості доказу, що також є порушенням 251 КУпАП. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушений звернутись до суду і просить винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Ухвалою від 17.06.2023 адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.08.2023 від представника відповідача надійшов до суду відзив, в якому зазначено, що вважає адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення таким, що не підлягає задоволенню. З постанови серія ЕАС №7057715 від 26.05.2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слідує, що він, рухаючись на 156 км автодороги Н-22 Устилуг Луцьк -Рівне, керуючи транспортним засобом RENAULT KANGO, номерний знак НОМЕР_2 , обладнаний засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки. Вказаним порушив п.2.3. «в» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Станом на дату отримання позову, відеозапис проведення розгляду вказаної події відсутній тому, що зазначений період часу зберігання відео минув, у зв`язку з цим надання відео є неможливим. Також, зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7057715 від 26.05.2023 року, винесена щодо ОСОБА_1 в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій, на які проводився відеозапис 470039. Підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції. Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Натомість позивачем на підтвердження того, що він керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної, та був пристебнутий ременем безпеки, не надано суду жодних доказів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Харін О.М. в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просить справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Судом встановлено, що 26.05.2023 капралом поліції 1 роти 1 батальйону Сміюн В.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАС № 7057715 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 26.05.2023 керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положеннями ч.5 ст.14 Закону "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3. в Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Статтею 40 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення та дотримання останніми процедури розгляду ними справ.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В матеріалах справи відсутні докази, які б безпосередньо могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із непристебнутим ременем безпеки, що дало би підстави поліцейському для складання відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ст.77 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем 26.05.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у доведенні вини останнього, які трактуються на його користь, та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 79, 122, 139, 229, 241-246,286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7057715 від 26.05.2023, про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О. М. Саланда