Справа № 140/35414/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/35414/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулось в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач) про скасування постанови державного виконавця Трофимюка П.В. від 22.11.2023 у виконавчому провадженні №72566644 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 22.11.2023 винесено постанову №72566644 про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду від 25.04.2023 у справі №140/4076/23.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки листом ГУ ПФУ у Волинській області від 06.09.2023 №0300-0306-5/52925 повідомлено державного виконавця про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/4076/23 виконане в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 09.09.2022 по 30.06.2023 в сумі 40297, 50 грн. Виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Також виконавця повідомлено, що з 01.07.2023 виплата доплати до пенсії ОСОБА_1 проводиться щомісячно разом з основою пенсією.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення суду без поважних причин. Позивач зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З огляду на що просить скасувати постанову відповідача про накладення штрафу на ГУ ПФУ у Волинській області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням параграфу 2 глави 11 розділу II КАС України. Судове засідання призначено на 10 год.00 хв. 21.12.2023.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву від 21.12.2023 №34260 відповідач пред`явлені позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови. Зазначив, що станом на дату винесення постанови про накладення штрафу 22.11.2023 рішення суду в повній мірі не виконано. Зокрема, з відповіді ГУ ПФУ у Волинській області вбачалось, що пенсійним органом нарахування та виплата доплати до пенсії ОСОБА_1 здійснювалась у розмірі прожиткових мінімумів, а не мінімальних заробітних плат, отже не так, як про це вказано у виконавчому листі №8647/23. Відтак, були наявні підстави для вжиття заходів відповідальності до боржника у виконавчому провадженні №72566644.

У судове засідання 21.12.2023 представники сторін не прибули, хоча належними чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, зокрема передбаченої частиною 7 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України).

З урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 21.08.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72566644 на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №8647/2023 від 27.06.2023 у справі № 140/4076/23 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 09.09.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (а.с.39).

Вказана постанова супровідним листом №23265 від 21.08.2023 надіслана в ГУ ПФУ у Волинській області для відома та виконання (а.с.9).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 06.09.2023 №0300-0306-5/52925 повідомлено державного виконавця про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/4076/23 виконане в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 09.09.2022 по 30.06.2023 в сумі 40297,50 грн. Виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Також виконавця повідомлено, що з 01.07.2023 виплата доплати до пенсії ОСОБА_1 проводиться щомісячно разом з основою пенсією (а.с.11, 12).

22.11.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюком П.В. за №30921 надіслано ГУ ПФУ у Волинській області вимогу про термінове надання інформації про виконання рішення суду, зокрема, чи здійснюється виплата до пенсії ОСОБА_1 у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік) (а.с.8)

22.11.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Трофимюком П.В. винесено постанову ВП №72566644, відповідно до якої за невиконання рішення суду накладено на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн (а.с.6).

Вказана постанова мотивована, тим, що ГУ ПФУ у Волинській області не здійснено нарахування і виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням розрахункової величини - дві мінімальні заробітні плати (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Постанова про накладення штрафу від 22.11.2023 була надіслана позивачу згідно із супровідним листом від 08.09.2023 №30924 та надійшла до ГУ ПФУ у Волинській області 27.11.2023 вх.№10886/14, а відтак, адміністративний позов подано в строк, передбачений статтею 287 КАС України 08.12.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII.

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 22.11.2023 у виконавчому провадженні №72566644 слідує, що підставою для накладення на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штрафу у розмірі 5100 грн стало те, що рішення суду залишається не виконаним, а саме не здійснено нарахування і виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із застосуванням розрахункової величини - дві мінімальні заробітні плати (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

З цього приводу суд зазначає наступне.

З матеріалів виконавчого провадження № 72566644 вбачається, що отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2023, ГУ ПФУ листом від 06.09.2023 №0300-0306-5/52925 повідомило відповідача про те, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/4076/23 виконане в межах покладених зобов`язань та про нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 09.09.2022 по 30.06.2023 в сумі 40297,50 грн. Виплата заборгованості буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Також виконавця повідомлено, що з 01.07.2023 виплата доплати до пенсії ОСОБА_1 проводиться щомісячно разом з основою пенсією (а.с.11, 12).

Також на підтвердження вказаних вище обставин позивач надав відповідачу довідку про розрахунок боргу та розпорядження про перерахунок пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

Як вбачається з розпорядження про перерахунок пенсії №90, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/4076/23 ГУ ПФУ у Волинській області проведено з 09.09.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, з урахуванням зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний рік такої виплати. Внаслідок перерахунку пенсії, ОСОБА_1 призначено пенсію (з урахуванням підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) з 09.09.2022 у розмірі 6382, 17 грн, з 01.12.2022 у розмірі 6424, 70 грн, з 01.01.2023 довічно у розмірі 6830, 70 грн (а.с.17-19). При цьому, суд звертає увагу на те, що така доплата встановлена щомісячно без обмеження будь-яким строком.

Відносно доводів відповідача, що до пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», має застосовуватись розрахункова величина - дві мінімальні заробітні плати (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), суд зазначає наступне.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі Закон №1774-VIII) та за змістом пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1774-VIII, після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.11.2020 у справі № 200/9195/19-а підтримала такий підхід до застосування положень Закону № 1774-VIII, у пункті 88 постанови дійшла висновку, що унаслідок уведених Законом № 1774-VIII змін була змінена розрахункова величина з мінімальної заробітної плати на прожитковий мінімум, яка стала застосовуватися для обчислення всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата, а також для обчислення інших платежів та санкцій.

Окрім того, у мотивувальній частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у справі №140/4076/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, зазначено наступне: «Додатково суд звертає увагу, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі Закон № 1774-VIII), та за змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.12.2019 у зразковій справі № 240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VIII, після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають».

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного суд зазначає, що станом на день винесення оскаржуваної у даній справі постанови про накладення штрафу у державного виконавця була наявна інформація та документальне її підтвердження про стан виконання боржником рішення суду від 25.04.2023 у справі №140/4076/23, а саме про нарахування стягувачу підвищення до пенсії за період з 09.09.2022 по 30.06.2023 в сумі 40297,50 грн, та про виплату їй з 01.07.2023 щомісячно без обмеження будь-яким строком такого підвищення.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач не виконав повністю вказане рішення суду (у частині виплати заборгованості з 09.09.2022 по 30.06.2023 в сумі 40297,50 грн) саме у зв`язку із відсутністю виділених на цю мету коштів, а доказів вчинення ГУ ПФУ у Волинській області чи його посадових осіб протиправної бездіяльності щодо невиконання рішення суду матеріали справи не містять.

Однак обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником саме без поважних причин, тобто коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту четвертого Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, виплати здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не мають.

Суд враховує, що згідно з інформаційною довідкою №0300-05-7/57514 від 02.10.2023 станом на 01.10.2023 до ГУ ПФУ у Волинській області надійшло 28232 судових рішень у справах про пенсійне забезпечення громадян, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою по погашенню заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, на виконання рішень судів проведені нарахування на загальну суму 243749326, 92 грн. Кошти на погашення заборгованості на виконання рішень судів з пенсійних виплат в сумі 360000 тис. грн. визначено бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 631 від 24.06.2023 . Борги, нараховані на виконання рішень судів, обліковуються ГУ ПФУ у Волинській області в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації (електронні пенсійні справи) та будуть виплачені в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. У липні 2023 року, з врахуванням виділених асигнувань, здійснено виплату коштів 185 особам за рішенням судів, які набрали законної сили по 20.09.2020 на суму 4549251, 93 (а.с.39).

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а), від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а), відповідно до якого невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що оскільки ГУ ПФУ у Волинській області вжило усіх залежних від нього заходів щодо виконання рішення суду, а невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів (заборгованості) за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, при цьому, накладення штрафу жодним чином не захищає право стягувача на отримання бюджетних коштів, тому позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до ГУ ПФУ у Волинській області штрафу за невиконання рішення суду, у той час як матеріали справи свідчать про те, що позивачем (боржником у виконавчому провадженні №72566644) рішення суду виконано частково, а саме проведено нарахування стягувачу з 09.09.2022 по 30.06.2023 підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 40297, 50 грн та з 01.07.2023 виплата такого підвищення здійснюється щомісячно без обмеження будь-яким строком з урахуванням зміни величини прожиткового мінімуму.

За наведених вище підстав та виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування судом постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюка П.В. від 22.11.2023 у виконавчому провадженні №72566644 про накладення штрафу.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

За змістом частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Через відсутність документально підтверджених витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюка П.В. від 22 листопада 2023 року у виконавчому провадженні №72566644 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у розмірі 5 100 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, 1, )

Повний текст рішення складений 21 грудня 2023 року

Суддя Т.М. Димарчук