Справа № 380/4300/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 рокуСправа № 380/4300/23 пров. № А/857/15290/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2023 року (суддя Москаль Р.М., м.Львів),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУПФ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ-1) в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ від 10.02.2023 №10 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі заяви від 09.02.2023 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV; Рішення відповідно), зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної митної служби з 29.12.1994 по 30.05.2011 та час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях з 04.08.1976 року по 10.10.1991;

зобов`язати ГУПФ-1 призначити та виплатити ОСОБА_1 з 09.02.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 09.02.2023 №№58/7.4-22/51, 59/7.4-22/51, що видані Львівською митницею (далі Довідка №№58, 59, Митниця відповідно).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення. Зобов`язано ГУПФ-1 перевести ОСОБА_1 з 09.02.2023 з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (далі Закон №3723-ХІІ), та пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ, врахувавши при обчисленні розміру пенсії відомості про заробітну плату на підставі Довідок №№58, 59. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржило ГУПФ-1, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В доводах апеляційної скарги вказує, що Законом №889-VIII не передбачено здійснення перерахунків уже призначених пенсій державних службовців.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 КАС, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 мав більше 20 років стажу державної служби, то він належить до кола осіб, що відповідають вимогам пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, тому має право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3724-ХІІ із урахуванням при обчисленні пенсії Довідок №№58, 59.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають не встановленим обставинам справи, зроблені з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що з 04.05.2011 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на підставі Закону №3724-ХІІ. Згідно з даними протоколу про призначення пенсії №807710 від 10.05.2011 станом на 04.05.2011 загальний/повний стаж Караваєва І.В. становив 31 рік 7 місяців 26 днів, в тому числі стаж державної служби 16 років 4 місяці 8 днів, військової служби 10 років 3 місяці 20 днів (а.с.72).

З 28.10.2022 ОСОБА_1 переведений на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV (а.с.71).

Митницею видано позивачу Довідки №№58, 59 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с.21,22).

09.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до органу ГУПФ-1 із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію відповідно до Закону №889-VІІ (а.с.58-59).

10.02.2023 ГУПФ прийняло Рішення, відповідно до котрого відмовило позивачу в перерахунку пенсії на підставі заяви від 09.02.2023. Вказане рішення обґрунтоване такими мотивами:

«[…] 09.02.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою щодо переходу з пенсії за віком на пенсію згідно Закону №889-VІІ та надав довідку №№58, 59.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон №889-VІІ, згідно з пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень», якого втратив чинність Закон №3723-ХІІ, окрім статті 37, що застосовується до призначення пенсій державним службовцям. Законом №889-VІІ не передбачено можливість здійснення перерахунків уже призначених пенсій державним службовцям. Враховуючи вищевикладене, в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відмовити» (а.с.35).

Закон № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено «Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Порядок).

Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пункт 1 Порядку).

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу», крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини першої статті 37 Закон № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і «Прикінцевих та перехідних» положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04 2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що з 04.05.2011 позивачу призначено пенсію за нормами Закону № 3723-ХІІ.

З 28.10.2022 ОСОБА_1 переведений на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

При цьому, апеляційний суд не заперечує того, що у позивача наявний відповідний вік, страховий стаж, і стаж державної служби, для призначення пенсії за віком згідно Законом № 3723-ХІІ, що як підтверджується вище було ним реалізовано 04.05.2011.

Відповідно до пункту 13-1 Розділ XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1058-IV з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

В розглядуваному випадку, перехід з пенсії відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно статті 37 Закону №3723-ХІІ, та пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ, обумовлений наявністю відповідних Довідок №№58, 59.

Спірним Рішенням відмовлено не так у переведенні на пенсію державного службовця, як у перерахунку такої пенсії на підставі Довідок №№58, 59.

Відмова вмотивована тим, що Законом № №889-VІІІ не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

Отже, за встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивача за віком, відповідно Закону № 889-VІІІ, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані права особи на такий перерахунок, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку пенсії.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що Довідки №№58, 59, на підставі яких позивач просить здійснити перерахунок пенсії, були видані за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048).

Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки позивач уже скористався своїм правом на призначення пенсії державного службовця за віком ще 04.05.2011, а тому йому не може бути здійснено перерахунок пенсії на підставі цих Довідок №№58, 59 та призначення пенсії за віком відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, так як ці пункти застосовуються до осіб, які реалізовують своє право на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 вперше.

При цьому, переведення з пенсії відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію згідно статті 37 Закону №3723-ХІІ, та пункту 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VІІІ без урахування зазначених Довідок №№58, 59 призведе до зменшення розміру пенсії в порівнянні з тим розміром, який він отримує на час виникнення спірних відносин.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з наведених вище підстав.

При вирішенні вказаної справи, суд першої інстанції здійснив помилкове (неправильне) тлумачення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Частиною першою статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставного задоволення позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 4 серпня 2023 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний