Справа № 280/8126/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Справа № 280/8126/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Задорожного О.В.

представника відповідача Рижкової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний 166, )

про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області форми ПС від 22.05.2023р. № 7; податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області форми ПС від 22.05.2023р. №7; податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області форми Р від 22.05.2023р. № 7; податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області форми Р від 22.05.2023р. № 7; вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у Запорізькій області від 22.05.2023р. № Ф-7; рішення про застосування штрафних санкції за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску ГУ ДПС у Запорізькій області №7 від 14.08.2023р.; податкову вимогу ГУ ДПС у Запорізькій області форми Ф від 11.07.2023р. № 0-0801.

В обґрунтування позову посилається на те, що висновки Акту перевірки про порушення позивачем заборони, передбаченої пп. 2 ст. 291.4 ПК України (щодо надання фінансових послуг ФОП платником податку другої групи для неплатників єдиного податку або населенню) є протиправними, адже жодних «фінансових послуг» позивач нікому не надавав (а окрім того, договори про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу взагалі були укладені Фізичною особою ОСОБА_1 (а не ФОП), який діяв у власній особі). Зазначає, що висновки Акту перевірки спростовуються матеріалами справи, матеріалами перевірки та суперечить законодавству України. Також, позивач не погоджується із твердженням контролюючого органу про «діяльність позивача у сфері фінансового посередництва», що заборонена для платників єдиного податку пп. 291.5.1 ст. 291 ПК України. Вказує, що із законодавчого визначення та суті посередництва чітко вбачається, що обов`язковим елементом «фінансового посередництва» має бути отримання фінансових коштів у когось і подальше їх перерозподілення, яке до того ж здійснюється банками та іншими фінансово-кредитними організаціями (при цьому позивач точно не є ані банком, ані організацією). Зазначає, що позивач в своїх поясненнях від 21.04.2023р. (вх. № від 24.04.2023р № 20328/6) (наданих на запит податкової від 21.04.2023р. №49995/08-01-24-07 «Про надання інформації та їх документального підтвердження» стосовно проведення операції з надання поворотної фінансової допомоги ТОВ «Економ плюс ()) прямо вказував, що надав поворотну фінансову допомогу з власних коштів, як фізична особа-громадянин, а не в межах підприємницької діяльності. Крім того, надання поворотної фінансової допомоги не мали характер господарської діяльності, направленої на отримання доходу. Тобто, позивач не як ФОП, а як фізична особа, яка діє у власній особі надав поворотну безвідсоткову фінансову допомогу за рахунок власних коштів, що виключає фінансове посередництво як таке. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Головне управління ДПС у Запорізькій області позовну заяву не визнало. У письмовому відзиві від 27.10.2023 вх.№47854 посилається на те, що перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 умов перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування (укладання на постійній основі договорів про надання поворотної фінансової допомоги з суб`єктами господарювання-юридичними особами, які перебувають на загальній системі оподаткування) тобто здійснював діяльність у сфері фінансового посередництва в розумінні класу 64.19 КВЕД-2010 (надання поворотної фінансової допомоги належить до коду 64 «Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення»), який є забороненим для здійснення діяльності на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності; здійснення платниками другої групи діяльності, яка не передбачена у підпункті 2 пункту 291.4 статті 291 цього Податкового кодексу України, а саме надавав фінансові послуги суб`єктам господарювання-юридичним особам, які не є платниками єдиного податку. ОСОБА_1 в порушення зазначених норм не надано заяву про перехід на іншу систему оподаткування з 01.01.2020 року, так як здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування та здійснення платниками другої групи діяльності, яка не передбачена у підпункті 2 пункту 291.4 статті 291 Кодексу здійснено вперше 23.10.2019, а саме: надано поворотну фінансову допомогу TOB «Економ Плюс». Зокрема, зазначає, що з наданих ОСОБА_1 копій договорів про надання поворотної фінансової допомоги, вбачається, що у п.2.2 договорів, поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується). Тобто, в договорі вказано про не надання компенсацій, як плати за користування такими коштами, однак в договорах не зазначається про те, шо надання поворотної фінансової допомоги є саме безпроцентним. У зв`язку із тим, що в договорах позики, укладених ОСОБА_1 не вказано, що вони є саме безпроцентними, надані позики набувають ознак фінансового кредиту. ОСОБА_1 надавалась поворотна фінансова допомога з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ "Приватбанк" виключно для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, що вказує на те, що фактично грошові кошти були надані не фізичною особою ОСОБА_1 , а фізичною особою - підприємцем із рахунку, відкритого для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, враховуючи, що діючим Податковим кодексом України, а саме: пп.2 п.291.4 ст.294 встановлено законодавчі умови здійснення господарської діяльності для платників єдиного податку 2 групи в частині взаємовідносин із встановленими (дозволеними) категоріями суб`єктів господарювання, а саме: надання послуг, в т.ч. побутових, лише платникам єдиного податку та/або населенню, перевіркою встановлено порушення прямої норми п.291.4 ст.294 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 , а саме: надання послуг юридичній особі - не платнику єдиного податку TOB «Економ Плюс». Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.10.2023 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/8126/23 та призначено підготовче судове засідання на 26.10.2023.

Ухвалою суду від 09.10.2023 забезпечено участь представника позивача у підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Протокольною ухвалою суду від 26.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.11.2023.

У судовому засіданні 20.11.2023 представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення.

20.11.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши думку сторін, суд встановив наступне.

На підставі пп.20.1.4. п. 20.1 ст.20, п.75.1 ст. 75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, пунтку 52-2 та п.69.2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, п.2 ч.І ст. 13 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", відповідно до наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 07.04.2023 №429-п та направлення, виданого ГУ ДПС у Запорізькій області від 13.04.2023 №722 проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 за період діяльності з 16.04.2019 по 01.04.2021 з метою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства та з метою дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 26.04.2023 №648/08-01-24- 06/ НОМЕР_1 , який отриманий ФОП ОСОБА_1 особисто 26.04.2023.

Не погодившись з висновками викладеними у Акті № 648/08-01-24-07/ НОМЕР_1 , позивачем було подано Заперечення вих. № 04/05/2023/1 від 04.05.2023 на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 26 квітня 2023.

За наслідками розгляду заперечень Комісією було вирішено залишити заперечення без задоволення, а висновки акту без змін, про що зазначено в листі відповідача від 22.05.2023.

22.05.2023 за результатами перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від № 7 про накладення штрафних санкцій в сумі 1 020,00грн. за ненадання до перевірки книги обліку доходів та витрат;

- податкове повідомлення-рішення від 22.05.2023 року № 7 про накладення штрафних санкцій в сумі 221 613,50грн. за заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується до бюджету за 2020 рік;

- податкове повідомлення-рішення від 22.05.2023 року № 7 про накладення штрафних санкцій в сумі 680грн за ненадання звітів про майновий стан та доходи;

- податкове повідомлення-рішення від 22.05.2023 року №7 про накладення штрафних санкцій в сумі 18 467,79грн. за заниження військового збору, що сплачується до бюджету за 2020 рік.

Також було складено та надіслано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.05.2023 року № Ф-7 на загальну суму 134 334,20грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 22.05.2023 та вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 22.05.2023, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Приписами пункту 291.2 статті 291 ПК України визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

В силу вимог пункту 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Положеннями пункту 291.4 статті 291 ПК України, в редакції, чинній в період порушення позивачем, на думку контролюючого органу, умов перебування на спрощеній системі оподаткування, встановлено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до пунктів 177.1, 177.2 статті 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб (пункт 177.6 статті 177 ПК України).

Згідно з пунктом 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

В силу приписів пункту 292.11 статті 292 ПК України до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються, зокрема, суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

Відповідно до абзацу 6 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп: суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють діяльність у сфері посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України "Про страхування", сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами, визначеними розділом III цього Кодексу.

Згідно з абзацом 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у випадку та в строк: у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

З акту перевірки судом встановлено, що з 01.05.2019 по 01.04.2021 ФОП ОСОБА_2 перебував на спрощеній системі оподаткування (2гр. 20%) та здійснював діяльність за КВЕД 47.11 -Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

З 01.04.2021 обліковий стан 11- припинено, але не знято з обліку.

Також з`ясовано, що фізичною особою ОСОБА_1 протягом 2019-2020 років були укладені договори про надання поворотної фінансової допомоги (а.с.49-60), відповідно до умов яких позивач як позикодавець у власній особі надає ТОВ «ТК «Економ Плюс» (позичальнику) поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути її у порядку та на умовах, передбачених договорами.

Пунктами 2.2. вказаних договорів визначено, що поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі (плата за користування грошовими коштами не стягується).

Позивач зазначає, що кошти, надані ним за договорами про надання поворотної фінансової допомоги не відносяться до діяльності у сфері фінансового посередництва.

Спірним в цій справи є питання, чи відноситься надання позивачем іншим суб`єктам господарювання-юридичним особам позики (поворотної фінансової допомоги) до діяльності в сфері фінансового посередництва.

Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не містить визначення поняття «фінансове посередництво».

Між тим, поняття «фінансового посередництва» визначено частиною третьою статті 333 Господарського кодексу України, відповідно до якої фінансовим посередництвом є діяльність, пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, крім випадків, передбачених законодавством. Фінансове посередництво здійснюється установами банків та іншими фінансово-кредитними організаціями.

Також, згідно статті 333 ГК України фінанси суб`єктів господарювання є самостійною ланкою національної фінансово-кредитної системи з індивідуальним кругообігом коштів, що забезпечує покриття витрат виробництва продукції (робіт, послуг) і одержання прибутку.

Фінансова діяльність суб`єктів господарювання включає грошове та інше фінансове посередництво, страхування, а також допоміжну діяльність у сфері фінансів і страхування (…)

На підставі абзацу п`ятого частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон № 2664) фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Як визначено абзацом 6 частини першої статті 1 Закону № 2664 ринки фінансових послуг - сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, капіталу та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Відповідно до абзацу сьомого частини першої статті 1 Закону № 2664 учасники ринку фінансових послуг - особи, які відповідно до закону мають право надавати фінансові послуги на території України; особи, які провадять діяльність з надання посередницьких послуг на ринках фінансових послуг; об`єднання фінансових установ, включені до реєстру саморегулівних організацій, що ведеться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг; клієнти. Законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг можуть визначатися інші учасники ринків фінансових послуг.

Відповідно до позицій Класифікації видів економічної діяльності, який набрав чинності з 1 січня 2012 року згідно з Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 530, визначено секцію К «Фінансова та страхова діяльність»: КВЕД, зокрема, клас 64 «Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення», клас 64.92 «Інші види кредитування», клас 64.99 «Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення».

Згідно Методологічних основ та пояснень до позицій Класифікації видів економічної діяльності, затверджених наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 № 396 із змінами, внесеними згідно з Наказом Державної служби статистики № 264 від 01.09.2020, секція «Фінансова та страхова діяльність» включає надання фінансових послуг, у т. ч. страхування, перестрахування та діяльність пенсійних фондів, а також надання допоміжних фінансових послуг. Ця секція також включає діяльність власників активів, таких як холдингові компанії та трасти, фонди та інші подібні фінансові суб`єкти.

Пояснення до розділу 64 - цей розділ включає діяльність, пов`язану із залученням і перерозподілом фінансових коштів, крім тих, які призначені для цілей страхування, пенсійного забезпечення або обов`язкового соціального страхування.

Пояснення до групи 64.1 - ця група включає одержування коштів у формі перевідних депозитів (депозитів до запитання), тобто засобів, що мають певне грошове вираження і надходять на нерегулярній основі з нефінансових джерел, крім діяльності центрального банку.

Пояснення до класу 64.19- цей клас включає приймання депозитів і/або аналогів депозитів, а також надання кредитів і позик. Надання кредитів може виконуватися в різних формах, таких як позики, іпотечні кредити під заставу, кредитні картки тощо. Грошове посередництво зазвичай здійснюють фінансові установи, крім центрального банку, такі як: комерційні банки, ощадні банки, кредитні спілки.

Отже, відповідно до даного класу грошове посередництво зазвичай здійснюють фінансові установи. Проте, даний клас не виключає право фізичної особи здійснювати такі послуги, що спростовує доводи позивача, що ФОП ОСОБА_1 не є банком або іншою фінансово-кредитною організацією та не мала та не має наміру та можливості здійснювати фінансовий перерозподіл коштів.

Крім того, за визначенням даного класифікатора - клас включає приймання депозитів і/або аналогів депозитів, надання кредитів і позик.

За визначенням депозит (вклад) - грошові кошти в готівковій чи безготівковій формі в валюті України чи в іноземній або у банківських металах, які банк прийняв від вкладника або які надійшли для вкладника на договірних засадах на визначений термін зберігання чи без зазначення терміну (під відсоток або дохід в іншій формі) і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

За визначенням позика - передача активів у грошовій або натуральній формі на певний обумовлений час. Позичальник повертає позикодавцеві позику - таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики може бути безвідсотковим, або під певні відсотки, що регламентується Цивільним Кодексом України.

Згідно статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підставі статті 1047 ПК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до абзацу восьмого підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 ПК України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Як свідчать матеріали справи, грошові кошти позивачем надавались на умовах повернення без нарахування відсотків на суму позики або інших компенсацій (поворотна фінансова допомога).

Аналіз вищезазначених положень свідчить, що надання власних коштів у якості поворотної фінансової допомоги (позики) не може вважатись фінансовим посередництвом, оскільки операція фінансового посередництва пов`язана з отриманням та перерозподілом фінансових коштів, тобто, залучених коштів, які і передаються у позику.

Надання поворотної фінансової допомоги іншій особі, в контексті абз. 3 ст. 333 Господарського кодексу України, може розцінюватись як фінансове посередництво, виключно в разі отримання та перерозподілу фінансових коштів.

Проте, надана позивачем позика не була пов`язана з отриманням та перерозподілом коштів, відповідно, не містила ознак фінансового посередництва.

З огляду на зазначене є безпідставними доводи відповідача, що діяльність з надання фізичною особою підприємцем поворотної безвідсоткової фінансової допомоги іншим суб`єктам господарювання може розглядатися як підприємницька діяльність у сфері фінансового посередництва.

Окрім того, надання безвідсоткової фінансової допомоги, що мало місце у цьому випадку, не має жодних ознак фінансової послуги, оскільки не спрямоване на отримання прибутку.

Податковою перевіркою не встановлено випадків отримання позивачем плати за надання поворотної фінансової допомоги позичальникам, так само, як і не виявлено випадків порушення позичальниками строків повернення коштів, отриманих як поворотна фінансова допомога (повернення таких коштів більш ніж через 12 місяців після їх отримання).

Щодо доводів відповідача про те, що надання поворотної фінансової допомоги носило постійний, а не разовий, характер, суд зазначає наступне. Надання поворотної фінансової допомоги іншій особі, може розцінюватись як надання фінансових послуг та фінансове посередництво, виключно якщо воно здійснюється на постійній основі. Проте, як зазначено вище, надана позивачем фінансова допомога не містила ознак фінансових послуг. Натомість, кількість її надання не обмежена законодавством.

За таких обставин суд дійшов висновку, що надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги не може вважатись грошовим посередництвом в розумінні класу 64.19 КВЕД-2010, оскільки наданні кошти передавалися саме як безвідсоткова поворотна фінансова допомога, а не як позика, про що йдеться у класі 64.19 КВЕД-2010.

Як наслідок, суд не погоджується з висновком податкового органу про порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності та необхідність застосування нею з 01.01.2020 загальних умов оподаткування.

Більш того, суд зауважує, що способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом за наявності встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків 1-3 групи не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку. Проте, відповідачем не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Таким чином, оскільки на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2020, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення відповідача є протиправними.

Оскільки позивач перебував на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку 2 групи, податковий облік вівся у спрощеній формі. Дані податкових декларацій формувалися на підставі банківських виписок, так як весь дохід позивач отримував шляхом безготівкового перерахування на розрахунковий рахунок. Відтак, підтверджувати дані податкового обліку будь-якими первинними документами у позивача не було обов`язку в силу вимог ст.296 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, суд, вирішуючи справу, врахував висновки щодо застосування ст.299 Податкового кодексу України, викладені в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №808/4202/17, від 22.07.2022 №818/2056/18.

Щодо використання позивачем рахунку у банківській установі, суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що ОСОБА_1 надавалась поворотна фінансова допомога з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито в АТ "Приватбанк" виключно для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 14 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 №492 (далі Інструкція, була чинна на момент надання поворотної фінансової допомоги), за поточними рахунками, що відкриваються банками суб`єктам-господарювання у національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності. За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов`язані із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності.

Тобто, в даному випадку існувала заборона саме на використання поточних рахунків фізичних осіб, що відкриваються для власних потреб, для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності, а не навпаки.

Більш того, надання поворотної фінансової допомоги з рахунку ФОП не є беззаперечним свідченням того, що допомога надавалась підприємцем, а не громадянином, як фізичною особою.

Суд зазначає, що в межах спірних правовідносин, всі рішення, які оскаржуються, взаємопов`язані між собою, мають однакову природу та винесені за однією підставою, а саме зважаючи на порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування та у зв`язку із висновком контролюючого органу про те, що надання поворотної фінансової допомоги є діяльністю у сфері фінансового посередництва. Іншого відповідачем не вказано у заявах по суті справи.

За наведених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення рішення ГУ ДПС у Запорізькій області форми ПС від 22.05.2023 № 7, від 22.05.2023 №7, форми Р від 22.05.2023 № 7, форми Р від 22.05.2023 №7, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.05.2023 № Ф-7, рішення про застосування штрафних санкцій № 7 від 14.08.2023, податкову вимогу форми Ф від 11.07.2023 № 0-0801, є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід стягнути 6582,14 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний 166, ) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Запорізькій області форми ПС від 22.05.2023 № 7, від 22.05.2023 №7, форми Р від 22.05.2023 № 7, форми Р від 22.05.2023 №7, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 22.05.2023 № Ф-7, рішення про застосування штрафних санкцій № 7 від 14.08.2023, податкову вимогу форми Ф від 11.07.2023 № 0-0801.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 6582 (шість тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 14 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення в повному обсязі складено та підписано 21.12.2023

Суддя Л.Я. Максименко