Справа № 461/10159/23
Суддя: Кротова О. Б.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/461/393/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Ігнат Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, поліцейського полку-1, полку 2, батальйону 5, роти 2 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнка Констянтина Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

04.12.2023 до Галицького районного суду м. Львова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, поліцейського полку-1, полку 2, батальйону 5, роти 2 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнка Констянтина Сергійовича, в якому позивач просить: визнати дії поліцейського управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнка Констянтина Сергійовича, які полягали у винесенні постанови серії ЕГА №1245748 від 24.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП і накладенні на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., протиправними; постанову серії ЕГА №1245748 від 24.11.2023 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, серії ЕГА №1245748 від 24.11.2023, винесеної інспектором патрульної поліції у м. Києві сержантом поліції Кирієнком К.С., застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 850 грн. Вважає, що постанова винесена із грубим порушенням вимог чинного законодавства, порушує права та законні інтереси позивача, а відтак є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , у цьому шлюбі народився син - ОСОБА_4 . З січня 2023 року відносини у подружжя погіршилися через неналежну поведінку ОСОБА_3 , пов`язану із вихованням сина. Вона неодноразово вчиняла безпричинні скандали в процесі яких застосовувала до ОСОБА_1 силу та наносила останньому удари руками по різних частинах тіла. Зазначив, що 24.11.2023 він разом із ОСОБА_3 та сином знаходився у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яку вони з дружиною орендують. Він зробив зауваження ОСОБА_3 з приводу того, що вона, незважаючи на хворобу дитини, не вдягнула його належно та не закрила вікна у кімнаті, внаслідок чого між ними виникла сварка. Дружина викликала наряд поліції, повідомила, що позивачем вчинено відносно неї фізичне насильство, хоча для цього не було жодних причин. ОСОБА_1 також викликав поліцію, оскільки протиправними були дії по відношенню до нього саме з боку дружини, оскільки вона була ініціатором сварки та застосовувала до нього силу. Першим прибув наряд поліції на виклик ОСОБА_3 інспектор В. Савченко одразу зайняв позицію дружини та вирішив про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, про що склав відповідний протокол. Незадовго прибув наряд поліції за його викликом, у складі якого був відповідач ОСОБА_5 ОСОБА_3 повідомила, що щойно уже був наряд поліції за її викликом і ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, однак вказане не відповідало дійсності. ОСОБА_5 не взяв до уваги жодних пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що сталося, про причини виклику наряду поліції, відмовився прийняти від ньго офіційну заяву. В результаті, на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за завідомо неправдивий виклик, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 850 грн. На вимогу надати позивачу документ про притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 відмовив, дозволив лише скопіювати із службового планшета «квитанцію про сплату штрафу відповідно до постанови серії ЕГА №1245748». Зазначає, що копія оскаржуваної постанови відповідачем по даний час не вручена, а тому 02.12.2023 позивачем подана скарга на ім`я начальника Управління патрульної поліції у місті Києві з вимогою скерувати йому копію постанови від 24.11.2023. Вважає, що при винесенні постанови відповідачем ОСОБА_5 не було вчинено жодної дії по збиранню доказів щодо наявності чи відсутності в діях дружини адміністративного правопорушення, не відібрано у позивача жодних пояснень та взагалі відмовлено у поданні письмової заяви з приводу обставин, що мали місце. Працівники поліції, отримавши від позивача повідомлення про вчинення правопорушення, не намагались з`ясувати обставини справи та перевірити, чи дійсно мало місце насильство по відношенню до ОСОБА_1 , натомість зробили висновок про його відсутність. Зазначає, що оцінку наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення «вчинення домашнього насильства», передбаченого ст.173-2 КУпАП, може надати лише суд, оскільки наділений правом розглядати справи за цією статтею. А тому відповідач зобов`язаний був відібрати у нього заяву, зібрати інші докази по даному факту і передати компетентним органам для прийняття відповідного рішення. В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на докази, якими обґрунтовуються рішення поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафу. Також зазначив, що в порушення ст.268 КУпАП, він був позбавлений права користуватися юридичною допомогою.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.12.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гірник В.М. подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, а саме долучив до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.12.2023 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гірник В.М. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Представник Управління патрульної поліції у м. Києві та поліцейський полку-1, полку 2, батальйону 5, роти 2 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнко К.С. у судове засідання не з`явилися, належим чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що постановою поліцейського полку-1, полку 2, батальйону 5, роти 2 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнка К.С. серії ЕГА №1245748 від 24.11.2023

по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

За змістом даної постанови, 24.11.2023 о 01 год. 13 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про домашнє насильство, хоча цього факту насправді не було.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Предметом оскарження у даній справі є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що він повідомив поліцію про вчинення відносно нього домашнього насильство, однак поліцейські не здійснили перевірку та не встановили дійсних обставин ситуації, докази вчинення правопорушення відсутні, відповідач протиправно склав оскаржувану постанову.

Статтею 183 КУпАП передбачено відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

У відповідності до ст.222 КУпАП України, розгляд справ про правопорушення, передбачені ст.183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст.9 КУпАП.

В адміністративному позові позивач категорично заперечив свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У відповідності до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про адміністративне правопорушення не може оцінюватися судом в розумінні ст.73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, що є порушенням вимог ст.251 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано те, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про домашнє насильство, хоча цього факту насправді не було.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Водночас, будь-яких інших доказів, окрім оскаржуваної постанови від 24.11.2023 щодо того, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та які б спростовували твердження позивача, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, тощо відповідачами не надано.

Враховуючи, що відповідачі в судове засідання не прибули, заперечень та будь-яких достовірних доказів на їх підтвердження, в разі їх наявності, суду не надали, а тому, суд приходить до висновку про невиконання обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на них ст.77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст.245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1245748 від 24.11.2023 скасувати та закрити провадження у справі.

Щодо вимоги позивача про визнання дій поліцейського Управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнка К.С. протиправними, то у цій частині позову слід відмовити, оскільки згідно ч.3 ст.286 КАС України суд такими повноваженнями не наділений.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 536,80 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1245748 від 24.11.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена поліцейським Управління патрульної поліції у м. Києві.

Отже, враховуючи, що позов підлягає до часткового задоволення та зазначені вище норми КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.6, 9, 72-77, 241-246, 295, 297 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

позов задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1245748 від 24.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст.183 КУпАП, яка винесена поліцейським полку-1, полку 2, батальйону 5, роти 2 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнком Констянтином Сергійовичем - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 22.12.2023.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції у м. Києві, 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9;

відповідач: поліцейський полку-1, полку 2, батальйону 5, роти 2 взводу Управління патрульної поліції у м. Києві Кирієнко Констянтин Сергійович, службова адреса: 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9.

Суддя О.Б. Кротова