Справа № 160/31214/23
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зняття арешту.
В судове засідання, яке проведено в режимі відеоконференції, прибув представник позивача, який зазначив, що відповідач протиправно наклав арешт на рахунок позивача, який відкритий у банку10.01.2023 року, тобто після набрання законної сили вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 листопада 2022 року (вирок набрав законної сили 26.12.2022 року). А тому це є підставою для звільнення коштів з означеного рахунку з під арешту.
Відповідач, належним чином повідомлений в судове засідання не прибув, надав відзив, згідно якого зазначив, що керувався Законом України Про виконавче провадження, зокрема ст.48, 56, відповідно до яких арешт накладається в розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, основної винагороди, при цьому є виключний перелік заборон звернення на стягнення та накладання арешту на кошти на рахунках платників певних податків, або на поточних рахунках із спеціальним режимом використання.
В останнє засідання сторони не прибули, тому суд ухвалив розглянути справу в письмовому провадженні.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.11.2022р. ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні злочину передбаченого частиною 3 статті 307, частиною 4 статті 321 КК України та на підставі частини 1 статті 70 КК України призначено покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На виконання вироку в межах виконавчого провадження №70854059 Заступником начальника Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області 26.06.2023 винесено постанови про арешт коштів та майна боржника.

Вказані постанови направлені на адресу боржника листом від 26.06.2023 року.

Соснівським районним судом м.Черкаси відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Заступника начальника Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК.

04.09.2023 року на адресу представника позивача від Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області на його заяву від 01.09.2023 року надано відповідь про те, що в межах виконавчого провадження №70854059 з примусового виконання виконавчого листа №712/8954/22 виданого 28.12.02022 Соснівським районним судом м.Черкаси року про конфіскацію майна ОСОБА_1 , накладено арешт на грошові кошти, що містяться на банківських рахунках, та належать ОСОБА_1 .. Згідно наданих Вами документів, рахунки не є зі спеціальним режимом використання, а тому на них не розповсюджується заборона накладення арешту державним виконавцем.

Вказана відмова стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень ст.ст. 21, 532, 533 Кримінального процесуального кодексу України:

- вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України;

- вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції;

- вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Стаття 59 Кримінального кодексу України визначає поняття конфіскації майна. Так, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Відповідно до частини першої статті 48 Кримінально-виконавчого кодексу України суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 62 Закону №1404-VІІІ регламентовано питання виконання рішення про конфіскацію майна таким чином: 1. Виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. 2.Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. 3. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження (стаття 2 Закону №1404-VIII).

Статтею 18 Закону №1404-VІІІ визначені права і обов`язки виконавців. Так, відповідно до частини першої цієї статті виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин другої, третьої статті 18 Закону №1404-VІІІ:

- виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

- виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Частинами четвертою, п`ятою статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до норм статті 13 Закону №1404-VІІІ:

- під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами;

- арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону;

- платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

- опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна;

- постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини восьмої статті 48 Закону №1404-VІІІ виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до норм статті 56 Закону №1404-VІІІ: 1. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. 2. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. 4. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. 10. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 11 липня 2002 р. № 985 (зі змінами та доповненнями), якою затвердив Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби. Відповідно до пункту 15 цього Порядку кошти, які надійшли на рахунок органу державної виконавчої служби від реалізації майна, після відшкодування витрат виконавчого провадження підлягають перерахуванню до державного бюджету протягом трьох банківських днів.

Відповідно до статті 61 Закону №1404-VІІІ реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Конфіскація за своєю правовою природою є додатковим покаранням, що передбачає примусове безоплатне вилучення у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. За загальним правилом в матеріалах кримінального провадження повинен бути опис майна, що підлягає конфіскації. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. У випадку конфіскації всього майна засудженого, опис якого не проведено, примусовому безоплатному вилученню у власність держави підлягає все майно, що перебувало у власності засудженого станом на дату набрання законної сили вироком суду, яким застосовано це додаткове покарання.

На примусове виконання вироку у справі №712/8954/22, який 26.12.2022 набрав законної сили, Соснівським районним судом м.Черкаси 28.12.2022 видано виконавчий лист про конфіскацію зі ОСОБА_1 майна. Разом із виконавчим листом суд скерував державному виконавцю довідку про відсутність майна.

Отже, в цій ситуації саме посадова особа ДВС повинна:

1) виявити все майно (нерухоме, рухоме, кошти тощо), що належало ОСОБА_1 станом на дату набрання вироком законної сили - 28.12.2022;

2) вживати заходів до розшуку та арешту належного боржнику майна для забезпечення належного виконання рішення суду про його конфіскацію;

3) виділити з виявленого майна те майно засудженого, що не підлягає конфіскації в силу закону, а також майно, набуте засудженим після 26.12.2022. Оскільки таке майно не підлягає конфіскації, то державний виконавець, діючи добросовісно, повинен зняти з такого майна арешт та не перешкоджати особі ним розпоряджатися на власний розсуд;

4) відчужити в дохід державного бюджету решту виявленого майна боржника (котре належало засудженому станом на 26.12.2022 та в силу закону підлягає конфіскації).

Частиною восьмою статті 48 Закону №1404-VІІІ (в редакції, чинній станом на дату відкриття виконавчого провадження ВП№59251815) визначено строки перевірки майнового стану боржника - у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження, у подальшому - не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як зазначив представник позивача в засіданні, на його думку, державний виконавець, отримавши довідку про відсутність майна у боржника мав би закрити виконавче провадження, виконавчий лист повернути стягувачу.

Суд зазначає, що наявність довідки про відсутність майна у боржника станом на дату вироку у виконавчому провадженні ВП№70854059 не є підставою для не здійснення передбачених законом заходів державним виконавцем, а також для звільнення боржника від виконання вимог виконавчого документа.

У цій ситуації немає будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 звільнено від відбуття додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, або що виконавчий лист №712/8954/22 від 28.12.2022 визнано таким, що не підлягає виконанню. Тому, законодавчо обґрунтованих підстав позивач не навів, що у разі надходженні довідки про відсутність майна разом з виконавчим листом, відсутні підстави здійснювати заходи посадовими особами Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області у виконавчому провадженні щодо конфіскації майна засудженого та не свідчить про протиправність прийнятих державним виконавцем в 2023 році постанов про арешт майна та коштів боржника.

При цьому, постанови про арешт коштів боржника чи майна боржника позивачем не оскаржуються.

Адміністративний суд у цій справі повинен перевірити, чи виникає у державного виконавця законодавчо обґрунтований обов`язок зняти арешт з коштів боржника за заявою його представника та чи допущено державним виконавцем бездіяльність щодо зняття такого арешту з коштів боржника.

З матеріалів справи встановлено, що представник позивача звернувся до виконавчої служби, а в подальшому до суду для зняття арешту на кошти з конкретного рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкритий в АТКБ «ПриватБанк» 10.01.2023 року. Згідно з виписки по означеному рахунку станом на 28.06.2023 рік, тип рахунку - картка універсальна, сума залишків дорівнює 2364,18 грн.

Як пояснив представник позивача в засіданні позивачка влаштувалась на роботу, вказана картка відкрита для отримання заробітної плати.

Суд критично ставиться до вказаних пояснень, оскільки вищезгадана картка по означеному рахунку не є карткою для виплат щодо поточних платежів, при цьому доказів працевлаштування, дата якого збігається з часом відкриття рахунку і наданням його роботодавцю для здійснення виплат в справу не надано.

За встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що постанови про арешт коштів боржника та майна боржника від 26.06.2023 винесені законно, оскільки повинні забезпечити виконання вимог виконавчого документа. Разом з тим, суд не вбачає бездіяльності відповідача щодо не зняття арешту з коштів боржника, накладеного постановою від 26.06.23 року, оскільки докази що рахунок, щодо якого звернувся позивач є зі спеціальним режимом використання, а тому на нього не розповсюджується заборона накладення арешту суду не надано.

Згідно до статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 90, 139, 242 246, 250, 251, 255, 260-263, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Суддя О.В. Єфанова