Справа № 160/5628/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 160/5628/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 року у справі №160/5628/23
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет»
до: про:Львівської митниці визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» (далі ТОВ «АТБ-маркет») за допомогою засобів системи «Електронний суд» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці Держмитслужби (далі митниця, митний орган), про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні, судом першої інстанції позов зареєстровано 22.03.2023р. / а.с. 1-7 том 1/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2023р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/5628/23 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 59 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що з метою митного оформлення партій товару, які надійшли на митну територію України на його адресу за зовнішньоекономічним контрактом №3568-SH/CN від 04.05.2020р., який укладено між ним (покупець) та Taizhou Global Trading Co., Ltd (Китай) (продавець), з урахуванням специфікації № 9 від 15.09.2022р. до контракту, - взуття на підошві з гуми та з верхом з гуми або пластмаси: - арт.GT-18718-черевики чоловічі. Верх поліуретан. Підошва гума 5400 пар; Торгівельна марка: нема даних; Виробник: TAIZHOU GLOBAL TRADING CO.,LTD. Країна походження: CN, на умовах поставки FOB Ningbo, ним було подано відповідачу митну декларацію (далі - МД) №UA209230/2022/006182 від 08.11.2022р., у якій митна вартість задекларованої партії товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною контракту №3568-SH/CN від 04.05.2020р. та на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем до МД було надано наявні в нього документи які свідчать про складові заявленої ним митної вартості товару. Митниця направила декларанту електронне повідомлення з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості через те, що відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально, а подані документи містять неточності та розбіжності, і підприємством було надано додаткові наявні в нього документи на підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару, але за результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2022/100008/2 від 08.11.2022р. (за МД №UA209230/2022/006182 від 08.11.2022р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів ст. 60 Митного кодексу України (метод №2б), також митним органом прийнято картку відмови у митному оформленні №UA209230/2022/000227 від 08.11.2022р. Позивач вважає прийняті відповідачем рішення та картку відмови необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що подані ним на підтвердження заявленої митної вартості документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, натомість на думку позивача в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, необґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за попередніми методами, тому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів UA209000/2022/100008/2 від 08.11.2022п. та картку відмови прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2022/000227 від 08.11.2022р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2023р. у справі №160/5628/23 в задоволенні позовної заяви ТОВ «АТБ-маркет» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні - відмовлено. / а.с. 234-239 том 1/.

Позивач ТОВ «АТБ-маркет», не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, за допомогою засобів системи «Електронний суд» 25.10.2023р. подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 26.10.2023р. / а.с. 1-9 том 2/.

З метою забезпечення розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.10.2023р. з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/5628/23 / а.с. 11 том 2/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 09.11.2023р. / а.с. 13 том 2/.

Відповідно до рішення зборів суддів Третього апеляційного адміністративного суду №5 від 30.10.2023р. «Про затвердження складу постійно діючих колегій суддів (основний склад та резервні судді) Третього апеляційного адміністративного суду» з застосовуванням системи автоматизованого документообігу здійснено повторний автоматизований розподіл справи №160/5628/23 та визначено склад колегії суддів. який розглядає справу: головуючий суддя Коршун А.О., судді Чепурнов Д.В., Сафронова С.В. / а.с. 14,15 том 2/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 13.11.2023р. у справі №160/5628/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «АТБ-маркет» на рішення суду першої інстанції від 04.10.2023р. у цій справі / а.с. 16 том 2/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13 годин 30 хвилин 12.12.2023р. / а.с. 17 том 2/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи /а.с. 18-23 том 2/, а ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.11.2023р. проведення судового засідання у справі №160/5628/23 о 13 годин 30 хвилин 12.12.2023р. призначено в режимі відеоконференції / а.с. 60 том 2/, про що судом також повідомлено учасників справи / а.с. 61 том 2/.

Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 1-5 том 2/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 04.10.2023р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 29-34 том 2/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено обґрунтоване рішення у справі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 04.10.2023р. у цій справі залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні :

- в залі суду - представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги та заперечував проти доводів письмового заперечення відповідача на апеляційну скаргу і просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 04.10.2023р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі;

- в режимі відеоконференції - представника відповідача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав позицію відповідача, яка викладена у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 04.10.2023р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що позивачем (покупець) у справі було укладено зовнішньоекономічний контракт №3568-SH/CN від 04.05.2020р. з Taizhou Global Trading Co., Ltd (Китай) (продавець) / а.с. 46-49 том 1/, в межах якого з урахуванням специфікації №9 до контракту від 15.09.2022р. / а.с. 130 зворотна сторона том 1/, яка є невід`ємною частиною контракту, продавцем було здійснено поставку товару - взуття на підошві з гуми та з верхом з гуми або пластмаси: - арт.GT-18718-черевики чоловічі. Верх поліуретан. Підошва гума 5400 пар; Торгівельна марка: нема даних; Виробник: TAIZHOU GLOBAL TRADING CO.,LTD. Країна походження: CN, на умовах поставки FOB Ningbo, на митну територію України на адресу позивача. яким з метою митного оформлення цього товару було подано до митного органу, відповідача у справі, МД №UA209230/2022/006182 від 08.11.2022р. / а.с. 135 том 1/, у який митна вартість задекларованого товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною товару за контрактом №3568-SH/CN від 04.05.2020р., і на підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом разом з МД було надано: - сертифікат якості б/н від 15.09.2022р.; - пакувальний лист б/н від 15.09.2022р.; - рахунок-фактура (інвойс) № GТХDС20220005 від 15.09.2022р.; - автотранспортна накладна №0000249 від 04.11.2022р.; - декларація про походження товару № GТХDС20220005 від 15.09.2022р.; - рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 865 від 24.10.2022р., №932 від 07.11.2022р., №933 від 07.11.2022р., № 934 від 07.11.2022р. ; - документ, що підтверджує вартість страхування № 9980 від 02.11.2022р.; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №9 від 12.09.2022р.; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 3568-SH/CN від 04.05.2020р. / а.с. 126-134 том 1/.

За результатами розгляду відповідачем усіх наданих позивачем до вищезазначених МД документів було направлено електронне повідомлення №1 від 08.11.2022р. / а.с. 134 зворотна сторона том 1/, у якому митний орган через документальне не підтвердження числових значень складових митної вартості задекларованого позивачем товару, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме: - фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалась), додатково запропонував декларанту надати додаткові для підтвердження митної вартості:

1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

2) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

5) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

9) виписку з бухгалтерської документації;

10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

11) копію митної декларації країни відправлення;

12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів відповідно до вимог ст.254 МКУ

Декларантом, позивачем у справі, після отримання вищезазначеного повідомлення митниці , за допомогою засобів електронного зв`язку направлено відповідачу лист за вих. №0811-1/2022 від 08.11.2022р. / а.с. 135 том 1/, у якому зазначено, що ним надано ддокументи на підтвердження заявлено ним митної вартості товару у МД №UA209230/2022/006182 від 08.11.2022р., але на письмову вимогу ним надаються додаткові документи : - банківські платіжні документи: swift б/н від 15.09.2022 року; - проформа інвойс №GTXDC20210002C від 12.09.2022р.; - митна декларація країни відправлення №16276556 від 20.09.2022р.; - прайс-лист виробника товару б/н від 05.09.2022р.; - комерційна пропозиція б/н від 08.09.2022р. / а.с. 135-138 том 1/.

За результатами розгляду поданих документів та проведених консультацій з декларантом митним органом здійснено коригування заявленої позивачем у вищезазначеній МД митної вартості товару шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/100008/2 від 08.11.2022р. (за МД №UA209230/2022/006182 від 08.11.2022р.), яким митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів ст. 60 Митного кодексу України (метод №2б) / а.с. 44 том 1/ і у зв`язку із прийняттям цього рішення митним органом також прийнято картку відмови у митному оформленні №UA209230/2022/000227 від 08.11.2022р. /а.с. 45 том 1/.

Вищенаведені рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу здійснення митного оформлення товарів, справляння митних платежів врегульовано нормами Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Так ч. 1 ст. 246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За правилами ст. 248 цього ж Кодексу - митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями ст. 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Аналіз положень ст. ст. 49, 50 МК України дає можливість зробити висновок про те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці, і міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - GAТТ).

Відповідно до ч. 2 статті VII GAТТ - оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Статтями 49-58 Митного кодексу України визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також у відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору. При цьому, митний орган має право відійти від наведених у даних нормах матеріального права законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України визначено в ст.57 Митного кодексу України, якою передбачено що:

1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

При цьому необхідно зазначити, що аналіз положень ч. 3 та ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України дає можливість зробити висновок про те, що право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 цієї статті Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість, але витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування вищенаведених положень МК України викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019р. у справі №804/3411/18, від 28.05.2019р. у справі №160/7893/18, від 25.06.2019р. у справі №804/744/18, від 27.06.2019р. у справі №803/667/17.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення ст. 53 Митного кодексу України надають митниці право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті, тому щодо виявлених митним органом недоліків у поданих декларантом документах та в частині не надання ним певних документів необхідно зазначити наступне.

У судовому засіданні встановлено, що надані позивачем у справі разом з МД від 08.11.2022р. на підтвердження заявленої вартості товару документи / а.с. 125-134 том 1/ не були достатніми для підтвердження заявленої митної вартості задекларованого товару відповідно до вимог чинного митного законодавства та містили певні розбіжності, і підставою для витребування додаткових документів була відсутність банківського платіжного документу, що стосується оцінюваного товару, договорів транспортного експедирування, коносаменту, що вказувало на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару, відсутня також інформація про маршрут перевезення.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документом, що підтверджує митну вартість товару, якщо рахунок сплачено, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

З наданої митному органу та суду специфікації №9 від 12.09.2022р., яка є невід`ємною частиною контракту позивача №3568-SH/CN від 04.05.2020р. з Taizhou Global Trading Co., Ltd (Китай), та за якою здійснювалась поставка спірної партії товару черевиків чоловічих, арт. GT-18718 у кількості 5400, вартістю за одиницю 6,8, на загальну суму 36720 USD / а.с. 130 зворотна сторона том 1/, передбачено, що оплата товару за цією специфікацією здійснюється покупцем у розмірі 100% після підтвердження інспекції якості заказу, і якість оцінюваної партії товару підтверджена сертифікатом якості від 15.09.2022р. / а.с. 126 том 1/, який надано разом із МД, отже з огляду на те, що якість товару підтверджена 15.09.2022р. то на момент митного оформлення цього товару - 08.11.2022р., оплата товару повинна бути здійснена.

Позивачем на підтвердження факту оплати вартості товару до митного органу разом з митною декларацією було надано Swift від 15.09.2022 р. на суму 36720 без перекладу та без печатки банку, і саме неналежне оформлення документу про оплату партії товару через відсутність одного з обов`язкових реквізитів печатки, та відсутність перекладу, на думку суду викликала у митного органу обґрунтований сумнів щодо достовірності наданого документу та митної вартості заявленої партії товару.

Крім цього відповідно до специфікації №9 від 12.09.2022р., яка є невід`ємною частиною контракту позивача №3568-SH/CN від 04.05.2020р. з Taizhou Global Trading Co., Ltd (Китай), та за якою здійснювалась поставка спірної партії товару черевиків чоловічих, арт. GT-18718 у кількості 5400, вартістю за одиницю 6,8, на загальну суму 36720 USD / а.с. 130 зворотна сторона том 1/ цей товар постачається на умовах FOB-Ningbo/FOB-Нінгбо.

FOB (… named port of shipment) англ.On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) термін інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Отже, відповідно умов поставки FOB, витрати по доставці товару з порту відвантаження до місця ввезення на митну територію України покладається на покупця, тому оскільки за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а протилежного позивачем не зазначено, то у цьому випадку обов`язковими документами які підтверджують митну вартість товару та підлягають обов`язковому наданню митному органу є транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так під час розгляду справи встановлено, що декларантом на підтвердження витрат на транспортування були надані рахунки на оплату та перевезення №865 від 24.10.2022 р., №932, №933, №934 від 07.11.2022 р., які виставлено на адресу позивача ТОВ «МГ-Транс оператор» за відшкодування транспортних послуг з перевезення за межами України та винагороди експедитора на підставі договору №МГ2022-03 від 24.03.2022р. / а.с. 128-130 том 1/, але аналіз цих документів, які мають підтверджувати числові значення складових митної вартості та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, дає можливість зробити висновок про наявність розбіжностей, ці рахунки не містять відображення маршруту і позивачем не надано будь-яких документів на підтвердження якості та обсягу наданих послуг з перевезення за межами України та винагороди експедитора на підставі договору №МГ2022-03 від 24.03.2022р., як і не було надано цього договору та самого договору перевезення, посилання на який йшлося в виставлених рахунках.

При цьому з долученої до матеріалів справи ЦМР вбачається, що місцем завантаження є м.Гданськ, Польща, умови поставки FOB-Ningbo, відправник товару ELMI Elzbieta Michalek, перевізник ФОП ОСОБА_1 , отже саме він здійнював перевезення, а надані позивачем на підтвердження вартості перевезення спірного товару виставлено ТОВ «МГ-Транс оператор», що враховуючи відсутність інших перевізних документів свідчить про наявні істотні протиріччя в наданих документах та не підтвердження витрат на транспортування.

З огляду на досліджені судом документи, які були надані декларантом при поданні митної декларації та в подальшому листом від 08.11.2022р., зазначені позивачем витрати на транспортування задекларованого товару, оскільки до прийняття рішень відповідача та картки відмови від 08.11.2022р., які є предметом оскарження у цій справі, позивачем не було надано жодного належного документу на підтвердження витрат з транспортування партії товару і у відповідача були обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товару, а його дії щодо подальшого витребування додаткових документів є правомірними та узгоджуються з вимогами Митного кодексу України.

Щодо посилань посилання позивача щодо надання ним відповідачу додаткових документів щодо транспортних витрат, зокрема договору транспортного експедирування №МГ2022-03 від 24.03.2022р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем листом від 27.12.2022р. було надано митному органу: - Swift від 15.09.2022р.; - виписка з бухгалтерської документації; -акти наданих послуг №№109,109/1,109/2,109/3 від 07.11.2022р. ; - платіжні документи №№543128,543124,543129 від 29.11.2022р.; №265642 від 28.10.2022р.; - прайс-лист; - експертний висновок від 18.11.2022 р.; - копія митної декларації країни відправлення, заявка на перевезення вантажу морським транспортом від 22.09.2022р. / а.с. 14-16 том 1/, але з урахуванням положень ст. 2 КАС України правомірність прийнятих відповідачем у справі рішень, які є предметом оскарження у цій справі, оцінюється судом з урахуванням усієї наявної інформації та документів, які були в наявності у відповідача на момент прийняття цих рішень, і такими документами є документи, що були надані позивачем разом з МД, та документи які були надані позивачем разом з листом за вих. №0811-1/2022 від 08.11.2022р., а документи на підтвердження транспортних витрат та перевезення, на які посилається декларант, були надані ним митному органу лише 27.12.2022р., що свідчить про те, що такі документи не були надані під час прийняття відповідачем оскаржуваних рішень і відомості цих документів не оцінювались та не перевірялись відповідачем .

З урахуванням наведеного на момент прийняття оскаржуваних рішень, позивачем не було надано документів, що підтверджують витрати на транспортування, зокрема були відсутні договори транспортного експедирування, які є важливими транспортними документами, що підтверджують договірні відносини між сторонами та містять умови перевезення та коносамент, і у свою чергу витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця вивезення на митну територію України, з урахуванням умов поставки FOB та відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, є складовою митної вартості товару, яка повинна при розрахунку митної вартості товару додаватись до ціни, що була фактично сплачена.

Отже з урахуванням зазначеного, а також приймаючи до уваги, що обов`язок доведення митної вартості товару покладено на декларанта, колегія суддів вважає, що висновки митного органу щодо ненадання позивачем всіх необхідних документів та наявність розбіжностей в наданих документах, що у свою чергу не дозволяє визначити митну вартість задекларованого товару за ціною договору (контракту), знайшли своє підтвердження, тому з урахуванням положень ч. 1,2 ст. 64 Митного кодексу України, якою передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ), і митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (частина друга стаття 64 Митного кодексу України).

Письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, що прийняте митним органом, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З наданої суду копії рішення про коригування митної вартості товарів, яке є предметом оскарження у цій справі / а.с. 44 том 1/ вбачається, що у зв`язку з наявними розбіжностями та відсутністю обґрунтування цих розбіжностей, не наданням декларантом належних документів для визначення складових частин митної вартості задекларованого товару та неможливістю застосування інших (попередніх) методів визначення митної вартості товару, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митним органом застосовано метод визначення митної вартості 2б, при цьому відповідачем наведено обґрунтування неможливості визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідності визначення митної вартості товару саме за методом №2б, тобто, дотримане правило послідовності застосування методів, визначене Митним кодексом України, і митну вартість товару скориговано за 2б методом визначення митної вартості з урахуванням опису товару, країни походження, виробництва, відправлення та хронологічної відповідності.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття рішень, які є предметом оскарження у справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень, тому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо недоведеності заявлених позивачем у справі позовних вимог та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволені позову.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено правильний висновок про те, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 04.10.2023р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, не містять інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного відповідачем аргументу, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2023р. у справі №160/5628/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 22.12.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова