Справа № 160/32110/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 грудня 2023 рокуСправа № 160/32110/23
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бухтіярова М.М., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що полягає у незатвердженні розрахунку сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» станом на розрахункову дату в сумі 2 044 838 465,98 грн., зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку-з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» перед НАК «Нафтогаз України» за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів, підтверджений висновком суб`єкта аудиторської діяльності;

визнати протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що полягає у незатвердженні різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 включно, та вартістю реалізації цього ресурсу Товариством побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021, в сумі 861 364 194,06 грн., відповідно до вимог Закону №2479-ІХ компенсація якого мала бути направлена на врегулювання заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»;

зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердити розрахунок сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» станом на розрахункову дату в сумі 2 044 838 465,98 грн., грн., зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» перед НАК «Нафтогаз України» за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів, підтверджений висновком суб`єкта аудиторської діяльності;

зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердити різницю між вартістю ресурсу природного газу, використаного ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 включно, та вартістю реалізації цього ресурсу Товариством побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021 в сумі 861 364 194,08 грн., відповідно до вимог Закону №2479-ІХ відповідно до вимог Закону №2479-ІХ компенсація якого мала бути направлена на врегулювання заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг».

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст.161 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду засвідчених копій всіх сторінок свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю відповідно до кількості учасників справи, а також довіреності для долучення до позовної заяви відповідачу; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку та з наданням належних доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску цього строку.

15.12.2023 від представника позивача адвоката Васільєва В.О. надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено результат засідання від 14.03.2023, лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 06.06.2023, лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» від 07.07.2023, лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 07.08.2023, лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» від 22.09.2023, довіреність №007.1Др-12-1222 на представника Васільєва В.О. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

У поданій заяві представником зазначено, що порушення прав позивача виразилось у формі бездіяльності НКРЕКП щодо затвердження розрахунків ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», яке має місце з 14.03.2023, тому ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вважає, що шестимісячний строк позовної давності, встановлений КАС України, не пропущений та просить відкрити провадження у справі.

Розглянувши подану представником позивача заяву про усунення недоліків позовної заяви, судом встановлено часткове виконання вимог ухвали суду від 11.12.2023 та наявність підстав для повернення позовної заяви з наступного.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частинами першою-другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 6 лютого 2018 року у справі № 607/6231/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 438/769/13-а (2а/438/29/13), від 24 квітня 2018 року у справі № 357/18214/14, від 26 червня 2018 року у справі № 663/1012/16-а, від 10 липня 2018 року у справі № 820/4856/17, від 28 серпня 2018 року у справі № 826/11545/17, від 9 листопада 2018 року у справі № 334/3536/17(2-а/334/402/17), від 27 листопада 2018 року у справі № 537/2348/16-а, від 27 листопада 2018 року у справі № 305/2056/15-а, від 20 грудня 2018 року у справі № 756/513/17, від 20 грудня 2018 року у справі № 712/7831/16-а, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 7 лютого 2019 року у справі № 802/497/16-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/26174/15, від 21 грудня 2019 року у справі №826/12776/15 та від 5 травня 2022 року у справі № 240/10663/20.

Водночас, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Вжиття конструкції «повинен був дізнатись» в розумінні положень частин 2 та 3 статті 122 КАС України означає неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 800/30/17).

Скаржнику недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

При цьому, у визначенні моменту виникнення права на позов має значення, коли особа дізналася про факт порушення свого права, інтересу або коли саме вона повинна була дізнатись про це, і обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений саме на позивача.

Як слідує з позовної заяви, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у незатвердженні розрахунку сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» станом на розрахункову дату в сумі 2 044 838 465,98 грн., та у незатвердженні різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 включно, та вартістю реалізації цього ресурсу Товариством побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021, в сумі 861 364 194,06 грн.

На обґрунтування позовних вимог, позивачем у позові зазначено, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» має законодавчо передбачене право на врегулювання грошових зобов`язань як постачальника природного газу, який в період з 1 січня до 30 квітня 2021 здійснював поставку природного газу побутовим споживачам за ціною, що не перевищувала граничний рівень ціни природного газу, встановлений Кабінетом Міністрів України на період лютий - березень 2021 включно, перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» шляхом проведення взаєморозрахунків, передбачених Законом №1639-ІХ в редакції Закону №2479-ІХ. На виконання вимог Закону №2479-ІХ та в підтвердження понесених Товариством збитків ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснило розрахунок щомісячних різниць між вартістю ресурсу природного газу, використаного для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 включно, та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021, відповідно до вимог Закону №2479-ІХ. Зазначений висновок було подано Товариством 19.01.2023р. до НКРЕКП (вих. №497-Сл-505-0123 від 19.01.2023р.). Проте, розрахунки не затверджені.

При цьому, позивачем зазначається, що питання затвердження відповідних розрахунків декілька разів виносилось на засідання НКРЕКП, у тому числі 14.03.2023.

Отже, про обставини, з якими пов`язується протиправна бездіяльність відповідача, позивачу достеменно відомо, водночас із цим позовом звернувся до суду лише 06.12.2023, тобто із пропуском строку.

За змістом частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, позивачем не надано заяви про поновлення строку звернення до суду ані до позову, ані на вимогу суду.

Заява на усунення недоліків позову не може бути врахована судом в якості заяви про поновлення строку звернення до суду, оскільки не містить відповідних вимог.

Не неподання заяви про поновлення строку унеможливлює розгляд і вирішення цього питання.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що ухвалю суду від 11.12.2023 роз`яснено позивачу, що якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, станом на 22.12.2023 в матеріалах справи відсутні докази повного усунення недоліків позовної заяви у спосіб, визначений ухвалою від 11.12.2023, оскільки позивачем не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частин першої-другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для повернення позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами позивачу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Бухтіярова