Справа № 380/13972/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 рокусправа № 380/13972/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення додаткової винагороди,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність відповідача протиправною;

- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 349 049,29 грн;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму додаткової винагороди у розмірі 349 049,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 13 березня 2022 року отримав травми (поранення, контузії, каліцтво), перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_1 та виконуючи свій військовий обов`язок. Стверджує, що відповідачем було проігноровано рапорти та усні звернення позивача про здійснення виплат додаткової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в результаті чого позивач вимушений звернутись до суду за захистом порушених прав.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 11.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що згідно з висновками військово-лікарський комісії поранення позивача пов`язане із проходженням військової служби. Висновку про те, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини позивачем не надавалось. Відтак, вимоги позивача щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» є безпідставною.

В спростування наведених відповідачем доводів представником позивача подано відповідь на відзив. Вказує, що факт отримання травми під час захисту Батьківщини підтверджується довідкою про обставини травми від 11.07.2022.

Відповідач подав клопотання від 12.12.2022, у якому вказує, що позивачем після переогляду ВЛК подано до військової частини НОМЕР_1 свідоцтво про хворобу №60 від 09.08.2022 госпітальної військово-лікарської комісії КНП Криворізької міської лікарні №3 КМР, де у п. 12 свідоцтва в теперішній редакції зазначено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини. У попередній редакції свідоцтва про хворобу №60 від 09.08.2022, яке подано позивачем та долучено до позовної заяви, було зазначено, що травма пов`язана із проходженням військової служби. Вказує, що долучене свідоцтво після переогляду буде враховане військовою частиною.

У поданому 19.01.2023 клопотанні вказує, що після переогляду позивачу донараховано та виплачено додаткову винагороду за період з 13.03.2022 по 19.05.2022 у розмірі 153 469,36 грн.

Ухвалою суду від 20.11.2023 витребувано у військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) належним чином засвідчені копії звернення ОСОБА_1 від 09.12.2022 №2105 та долучених до нього документів, у тому числі свідоцтва про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії КНП «Криворізької міської лікарні №3» від 09.08.2022 №2906.

Витребувані матеріали надійшли до суду 14.12.2023 під вхідним №96372.

Ухвалою суду від 21.12.2023 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відмовлено.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач призваний на військову службу у лютому 2022 році, що підтверджується копією військового квитка.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 19.04.2022 №156/3, виданою військово-медичним клінічним центром західного регіону, позивач отримав травму, пов`язану з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).

11.06.2022 позивачем сформовано рапорт до командира військової частини НОМЕР_1 , у якому просить видати наказ про призначення розслідування та видати довідку про обставини травми, отриманої ним 13.03.2022 внаслідок ракетного удару.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 14.06.2022 №79, виданої Комунальним підприємством «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради м. Кривий Ріг, травма пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана).

Військовою частиною НОМЕР_1 11.07.2022 сформовано довідку №1579/1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначено, що 13 березня 2022 року близько 05 годин 30 хвилин внаслідок ракетного обстрілу збройними силами російської федерації військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримав бойове поранення, травмування військовослужбовець за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

21.07.2022 позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 , у якому просив командира військової частини НОМЕР_1 видати та підписати наказ про виплату додаткової винагороди. До рапорту долучено копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2955 та виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11792, копію довідки військово-лікарської комісії №156/3 від 19.04.2022, виданої військово-медичним клінічним центром Західного регіону, копію довідки КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР від 09.06.2022; копію довідки №1579/1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.07.2022, виданої військової частиною НОМЕР_1 , копію службової характеристики позивача.

У матеріалах справи міститься свідоцтво про хворобу №60 від 09.08.2022, з якого встановлено, що позивач перебував на обстеженні та лікуванні: з 13.03.2022 по 25.03.2022 знаходився на лікуванні в ВП «Лікарня Св. Пантелеймона» КНП 1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», з 25.03.2022 по 19.04.2022 знаходився на лікуванні в ВМКЦ ЗР МОУ, з 08.06.2022 по 15.06.2022 перебував на лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №2 КМР», з 11.07.2022 по 18.07.2022 перебував на лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №2» КМР, з 18.07.2022 по теперішній час в КНП «Криворізька міська лікарня №3» КМР. Згідно з п. 12 свідоцтва, захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Крім того, з виписки з медичної карти хворого №2955 встановлено, що 19.05.2022 поданий на ВЛК на підставі ст. 81 гр. ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Відповідачем долучено копію оновленого свідоцтва №60 від 09.08.2022, пунктом 12 якого передбачено, що травма пов`язана з захистом Батьківщини.

Згідно з копією протоколу №12 засідання комісії військової частини з визнання підстав для виплати додаткових винагород військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2022, долученою відповідачем, розглянуто, зокрема, звернення колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 09.12.2022 №2105, свідоцтво про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії КНП «Криворізької міської лікарні №3» від 09.08.2022 №2906 за період 13.03 31.03.2022, 01.04 30.04.2022, 01.05 19.05.2022; постановлено виплатити зазначеним військовослужбовцям додаткову винагороду за час виконання завдань в бойових умовах (на період дії воєнного стану) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини у розмірі 100 000,00 грн з урахуванням попередніх виплат, пропорційно, за періоди зазначені у довідках.

Згідно з наказом командира військової частини від 23.12.2022 №1090-АД наказано виплатити зазначеним військовослужбовцям додаткову винагороду за час виконання завдань в бойових умовах (на період дії воєнного стану) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини у розмірі 100 000,00 грн з урахуванням попередніх виплат, пропорційно, за періоди зазначені у довідках: звернення колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 09.12.2022 №2105, свідоцтво про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії КНП «Криворізької міської лікарні №3» від 09.08.2022 №2906 за період 13.03 31.03.2022, 01.04 30.04.2022, 01.05 19.05.2022.

Згідно із зведеною відомістю сум для зарахування на картрахунки (матеріальна допомога за 2022 рік), ОСОБА_1 зараховано 153 469,36 грн; згідно з зведеною відомістю сум для зарахування на картрахунки, ОСОБА_1 зараховано 51 587,47 грн.

Відповідно до витягу з наказу від 17.11.2022 №308 солдата ОСОБА_1 з 17.11.2022 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Позивач вважає, що має право на виплату додаткової винагороди за весь строк перебування на лікуванні та відпустці для лікування після тяжкого поранення, відтак звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій, який триває й наразі.

Відповідно до п.2,3 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Кабінет Міністрів України 28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2023 №400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» (далі Постанова №400) пункт 1 Постанови №168 доповнено абзацами такого змісту:

«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла);».

Постанова №400 набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

З аналізу наведених норм Постанови №168 висновується про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З матеріалів справи встановлено, що 13 березня 2022 року близько 05 годин 30 хвилин внаслідок ракетного обстрілу збройними силами російської федерації військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримав бойове поранення, травмування військовослужбовець за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Наведене свідчить про те, що травма позивача є такою, що пов`язана із захистом Батьківщини.

Також в матеріалах справи міститься дві редакції свідоцтва про хворобу №60 від 09.08.2022. У першій редакції вказано, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Водночас пунктом 12 оновленого свідоцтва передбачено, що травма пов`язана з захистом Батьківщини.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що підставою невиплати позивачу додаткової винагороди була відсутність висновку військово-лікарської комісії про те, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Втім, такі доводи необґрунтовані, оскільки самим же відповідачем 11.07.2022 сформовано довідку №1579/1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначено, що 13 березня 2022 року близько 05 годин 30 хвилин внаслідок ракетного обстрілу збройними силами російської федерації військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримав бойове поранення, травмування військовослужбовець за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_1 під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Втім, в подальшому відповідачем подано оновлену редакцію свідоцтва про хворобу №60 від 08.09.2022, у якому зазначено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини та вказано про те, що таке свідоцтво буде враховане військовою частиною.

Відтак, в процесі розгляду справи відповідач не заперечує право позивача на отримання додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Положеннями Постанови №168 передбачено, що така винагорода виплачується за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З свідоцтва про хворобу №60 від 08.09.2022 встановлено, що позивач перебував на обстеженні та лікуванні: з 13.03.2022 по 25.03.2022 знаходився на лікуванні в ВП «Лікарня Св. Пантелеймона» КНП 1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», з 25.03.2022 по 19.04.2022 знаходився на лікуванні в ВМКЦ ЗР МОУ, з 08.06.2022 по 15.06.2022 перебував на лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №2 КМР», з 11.07.2022 по 18.07.2022 перебував на лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №2» КМР, з 18.07.2022 по теперішній час в КНП «Криворізька міська лікарня №3» КМР. Згідно з п. 12 свідоцтва, захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Крім того, з виписки з медичної карти хворого №2955 встановлено, що 19.05.2022 поданий на ВЛК на підставі ст. 81 гр. ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Після відкриття провадження у справі відповідачем подано копію протоколу №12 засідання комісії військової частини з визнання підстав для виплати додаткових винагород військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2022, з якої встановлено розгляд звернення колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 09.12.2022 №2105, свідоцтво про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії КНП «Криворізької міської лікарні №3» від 09.08.2022 №2906 за період 13.03 31.03.2022, 01.04 30.04.2022, 01.05 19.05.2022; постановлено виплатити зазначеним військовослужбовцям додаткову винагороду за час виконання завдань в бойових умовах (на період дії воєнного стану) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини у розмірі 100 000,00 грн з урахуванням попередніх виплат, пропорційно, за періоди зазначені у довідках.

Згідно з наказом командира військової частини від 23.12.2022 №1090-АД наказано виплатити зазначеним військовослужбовцям додаткову винагороду за час виконання завдань в бойових умовах (на період дії воєнного стану) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини у розмірі 100 000,00 грн з урахуванням попередніх виплат, пропорційно, за періоди зазначені у довідках: звернення колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 09.12.2022 №2105, свідоцтво про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії КНП «Криворізької міської лікарні №3» від 09.08.2022 №2906 за період 13.03 31.03.2022, 01.04 30.04.2022, 01.05 19.05.2022.

З листа від 16.01.2023 №160-1 вбачається, що сума доплати додаткової винагороди становить: березень 42 903,22 грн, квітень 70 000,00 грн, травень 42 903,22 грн.

Згідно із зведеною відомістю сум для зарахування на картрахунки (матеріальна допомога за 2022 рік), ОСОБА_1 зараховано 153 469,36 грн.

Позивачем подано додаткові пояснення, у якому він стверджує, що дана виплата не має відношення до предмета позову, оскільки з виписки по картковому рахунку видно, що сума коштів у розмірі 153 469,36 грн була виплачена за призначенням як «матеріальна допомога за 2022 рік». Втім, суд такі твердження відхиляє, оскільки факт виплати позивачу додаткової винагороди за період березня-травня 2022 року та належність такої суми саме до додаткової винагороди підтверджується іншими наявними у матеріалах справи доказами, а саме копією протоколу №12, копіює наказу командира військової частини від 23.12.2022 №1090-АД, листом 16.01.2023 №160-1.

Разом з тим, твердження позивача про виплату йому частини такої додаткової винагороди у розмірі 250 950,71 грн не підтверджується ані наявними у матеріалах справи доказами, ані відповідачем.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 13.03.2022 по 19.05.2022 відповідачем нараховано та виплачено. Жодних доводів, щодо неправильності нарахування винагороди за цей період позивачем не наведено.

Щодо подальшого періоду перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, то відповідач стверджує, що виплата додаткової винагороди у разі повторної госпіталізації не передбачається.

Однак, суд наголошує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100 000, 00 гривень винагорода.

Відтак, додаткова винагорода має бути нарахована та виплачена за весь період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У позовній заяві позивач вказує про перебування на стаціонарному лікування у «Криворізька міська лікарня №2» КМР та КНП «Криворізька міська лікарня №3» КМР на час подання позову, у відповіді на відзив стверджує про необхідність стягнення суми додаткової винагороди до дня виключення зі списків особового складу частини наказом командира військової частини НОМЕР_1 №308 від 17.11.2022.

Втім доказів перебування у ці періоди на стаціонарному лікувані або у відпустці для лікування після тяжкого поранення позивачем не подано ні до суду, ні відповідачу під час звернення до рапортами про виплату такої допомоги.

Разом з тим, з свідоцтва про хворобу №60 вбачається, що позивач з 08.06.2022 по 15.06.2022 перебував на лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №2 КМР», з 11.07.2022 по 18.07.2022 перебував на лікуванні в КНП «Криворізька міська лікарня №2» КМР, з 18.07.2022 по теперішній час (дата видачі свідоцтва 09.08.2022) в КНП «Криворізька міська лікарня №3» КМР.

Відтак, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 08.06.2022 по 15.06.2022 , з 11.07.2022 по 18.07.2022, з 18.07.2022 по 09.08.2022 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 08.06.2022 по 15.06.2022 , з 11.07.2022 по 18.07.2022, з 18.07.2022 по 09.08.2022.

Суд наголошує, що нарахування грошового забезпечення, в тому числі і додаткової винагороди, належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. На переконання суду, визначення сум індексації грошового забезпечення, які підлягають виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати їх розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Відтак, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача нарахувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 349 049,29 грн та стягнення з відповідача на користь позивача суму додаткової винагороди у розмірі 349 049,29 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак підстав для розподілу судового збору немає.

Також у позовній заяві позивач просить стягнути витрати та професійну правничу допомогу. Втім, оскільки доказів на підтвердження понесення таких витрат станом на момент розгляду справи не подано, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення додаткової винагороди задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 08.06.2022 по 15.06.2022 , з 11.07.2022 по 18.07.2022, з 18.07.2022 по 09.08.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за періоди з 08.06.2022 по 15.06.2022 , з 11.07.2022 по 18.07.2022, з 18.07.2022 по 09.08.2022.

У задоволення решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судового збору не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна