Справа № 300/1176/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2023 р. справа № 300/1176/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області призначити йому пенсію за віком, зарахувавши у його страховий стаж поза строкову службу в армії у період з 07 червня 1988 року по 06 червня 1990 року з розрахунку один місяць служби за півтора місяці служби.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив про те, що відповідачем безпідставно відмовлено йому у призначенні пенсії не зарахувавши до його страхового стажу період позастрокової служби в Збройних Силах у віддалених районах у кратному розмірі рік за півтора, так як таке право передбачене Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530, а на підтвердження такого права у нього, надав відповідачу відповідні докази, а саме виписку з наказу про відкомандирування його до віддаленого району СРСР, копію особової справи, з якої вбачається, що саме в період з 07.06.1988 по 06.06.1990 він проходив позастрокову службу у віддалених районах СРСР, із зарахуванням строку служби місяць за півтора. Враховуючи зазначене просить суд позов задовольнити.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 14.03.2023 відкрив провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Зазначеною ухвалою витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області належним чином оформлені письмові докази, на підставі яких прийняте рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 06.03.2023 за № 58, детальний розрахунок періодів роботи які зараховані до страхового стажу позивача та належним чином засвідчені копії всіх документів позивача, які долучені ним до заяви про призначення пенсії від 27.02.2023 (а.с.19-20).

У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.04.2023 представник зазначила про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 58 від 06.03.2023 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. До загального страхового стажу не зараховано періоди проходження строкової військової служби згідно із довідкою № 435 від 24.02.2023, оскільки цей документ не відповідає Додатку № 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993№ 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній». Період з 31.05.1988 по 06.06.1990 зараховано в одинарному розмірі. Позивачу також роз`яснено, що для зарахування повного 2017 року до страхового стажу необхідно надати довідку про ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування. Враховуючи зазначене відповідачем прийнято правомірне рішення про відмову у призначенні пенсії позивача (а.с.25-26).

Представником відповідача також заявлено клопотання про залучення до участі у справі №300/1176/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24.04.2023 залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ). Направив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області копію позовної заяви з додатками, через підсистему "Електронний суд". Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області направити третій особі копію відзиву. Встановив третій особі п`ятиденний строк для подання пояснень щодо позову з дня його отримання, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Витребував у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належним чином оформлені письмові докази, на підставі яких прийняте рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії від 06.03.2023 за № 58, детальний розрахунок періодів роботи які зараховані до страхового стажу позивача та належним чином засвідчені копії всіх документів позивача, які долучені ним до заяви про призначення пенсії від 27.02.2023.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання ухвали надало витребуванні судом документи, водночас правом на подання пояснень щодо позову не скористалося. Твердження представника відповідача про не можливість надати такі пояснення, з огляду на відсутність у них копії позовної заяви є безпідставними, так як, відповідно до відомостей із автоматизованої системи документообігу «Діловодство» Івано-Франківського окружного адміністративного суду, копія позовної заяви з додатками, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 27.03.2023, копія ухвали суду про залучення учасників справи від 24.04.2023 отримана Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області через підсистему «Електронний суд» - 25.04.2023 о 06:00 год.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.02.2023 № 435, позивач у період з 07.06.1988 по 06.06.1990 проходив службу у військових частинах, що підпадають під вимоги додатку 2 пункту 1 підпункту 3 наказу МОУ № 530 від 14.08.2014 (один місяць за півтора місяці) в період з 07.06.1988 по 06.06.1990 (а.с.9).

Із змісту виписки із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.1988 № 8, лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду помічника виробничого відділу з 07.06.1988 та в відповідно з наказом МО СССР № 020 від 21.01.1989 вислугу років для обчислення вислуги років, для призначення пенсії строк служби обраховувати 1 місяць за півтора (а.с.10).

Також у послужному списку ОСОБА_1 зазначено про те, що позивач у період з 07.06.1988 по 06.06.1990 проходив службу в дорожньо - будівельних частинах, в Нечорноземній зоні РСФСР та має право на пільги, встановлені постановою Ради Міністрів СССР від 27.12.1988 № 1459 один місяць за півтора (а.с.15).

ОСОБА_1 , 27.01.2023 та 27.02.2023 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.41, 43).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішенням від 03.02.2023 № 58 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. Крім того, пенсійний орган у зазначеному рішенні зазначив про те, що у позивача наявний страховий стаж для визначення права становить 29 років 08 місяців 23 дні, страховий стаж - 23 роки 11 місяців 14 днів (а.с.35).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням від 03.02.2023 № 58 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. Крім того, пенсійний орган у зазначеному рішенні зазначив про те, що у позивача наявний страховий стаж для визначення права становить 29 років 08 місяців 23 дні, страховий стаж - 23 роки 11 місяців 14 днів. Не зараховано до загального страхового стажу період проходження строкової військової служби на підставі довідки № 435 від 24.02.2023, оскільки вищезазначений документ не відповідає Додатку № 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботі для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Період з 31.05.1988 по 06.06.1990 зараховано в одинарному розмірі. Для зарахування повного 2017 року до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії необхідно надати довідку про ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, (далі - Закон №1058-IV), визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту «в» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991, до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

У частині першій статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ наведено визначення військової служби та зазначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У пункті 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до вислуги років зараховується, зокрема дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно із Постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP» від 12 вересня 1991 року №1545-ХІІ до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Пунктом 4 Постанови Ради Міністрів СРСР від 27.12.1998 №1459 передбачено зарахування до вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за півтора місяці - час служби особам офіцерського складу, прапорщикам та військовослужбовцям понадстрокової служби в дорожньо - будівельних частин та частин їх забезпечення, які зайняті на будівництві та реконструкції автомобільних доріг у Нечорноземній зоні РРФСР в період з 01.04.1988.

Згідно підпункту 3 п. 2.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних силах України, та членів їх сімей, яке затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому разі обчислюється в порядку, установленому законодавством СРСР, якщо цим Положенням не передбачено більш пільгових умов зарахування часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (перелік внутрішніх військ СРСР наведений у додатку 1 до цього Положення).

Додатком 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних силах України, та членів їх сімей, яке затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 встановлено періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, один місяць служби за півтора (пункт 1 підпункт 3): у дорожньо - будівельних частинах і частинах їх забезпечення, зайнятих на будівництві та реконструкції автомобільних шляхів у Нечорноземній зоні колишньої РРФСР, - з 01 квітня 1988 року.

Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 1 січня 1991 року, так і чинне законодавство України, передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби у дорожньо - будівельних частинах і частинах їх забезпечення, зайнятих на будівництві та реконструкції автомобільних шляхів у Нечорноземній зоні колишньої РРФСР, - з 01 квітня 1988 року.

Факт проходження служби ОСОБА_1 у дорожньо - будівельних частинах, в Нечорноземній зоні РСФСР та право на пільгове нарахування вислуги років відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 27.12.1998 № 1459 підтверджується:

- довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.02.2023 № 435 в якій зазначено про те, що позивач у період з 07.06.1988 по 06.06.1990 проходив службу у військових частинах, що підпадають під вимоги додатку 2 пункту 1 підпункту 3 наказу МОУ № 530 від 14.08.2014 (один місяць за півтора місяці) в період з 07.06.1988 по 06.06.1990 (а.с.9).

- випискою із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.06.1988 № 8 в якій зазначено про те, що, лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду помічника виробничого відділу з 07.06.1988 та в відповідно з наказом МО СССР № 020 від 21.01.1989 вислугу років для обчислення вислуги років, для призначення пенсії строк служби обраховувати 1 місяць за півтора (а.с.10).

Також у послужному списку ОСОБА_1 зазначено про те, що позивач у період з 07.06.1988 по 06.06.1990 проходив службу в дорожньо - будівельних частинах, в Нечорноземній зоні РСФСР та має право на пільги, встановлені постановою Ради Міністрів СССР від 27.12.1988 № 1459 один місяць за півтора (а.с.15).

Враховуючи той факт, що стаж роботи позивача у дорожньо - будівельних частинах, в Нечорноземній зоні РСФСР підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що до такого стажу роботи позивача повинен застосовуватись пільговий коефіцієнт.

Відтак, суд уважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не зараховано до стажу роботи позивача період проходження військової служби з 07.06.1988 по 06.06.1990 у дорожньо - будівельних частинах і частинах їх забезпечення, зайнятих на будівництві та реконструкції автомобільних шляхів у Нечорноземній зоні колишньої РРФСР (у військовій частині НОМЕР_1 ) у кратному обчисленні один місяць за півтора.

Зважаючи на вищезазначені висновки суду, позивач на день звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком досяг необхідного віку 60 років та здобув необхідний для призначення пенсії за віком страховий стаж не менше 30 років.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивач звернувся до пенсійного органу 27.01.2023 відповідною заявою та документами, які підтверджують необхідний стаж та вік позивача для призначення пенсії, тобто в межах тримісячного строку з дня досягнення особою пенсійного віку, слід зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн згідно квитанції від 17.03.2023 (а.с. 1).

Доказів понесення інших витрат сторонами суду не надано.

Керуючись статтями 139, 241-246, 263, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 з 26.01.2023 пенсію за віком зарахувавши до його страхового стажу період проходження служби в армії з 07 червня 1988 року по 06 червня 1990 року з розрахунку один місяць військової служби за півтора місяці служби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 14099344) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 14099344), адреса: майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.