Справа № 160/5133/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2023 року Справа № 160/5133/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Савченка А.В.
при секретарі судового засідання Коростильові П.О.,
представника відповідача Гаєвської І.В.,
розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,
16 березня 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
30 березня 2023 року від Головного управління ДПС у Харківській області надійшло клопотання, в якому відповідач просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.
30 березня 2023 року від Головного управління ДПС у Харківській області надійшло клопотання, в якому вони просять замінити первісного відповідача на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 р. вказаний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
12 квітня 2023 року від Головного управління ДПС у Харківській області надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
На виконання ухвали суду від 31.03.2023 р., позивач 14.04.2023 р. надав заяву про поновлення строку для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі №160/5133/23 задоволено. Поновлено строк звернення до адміністративного суду у справі №160/5133/23. Продовжено розгляд справи №160/5133/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 р. клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про заміну відповідача в адміністративній справі №160/5133/23 задоволено. Замінено сторону у справі №160/5133/23 з Головного управління ДПС у Харківській області (код 43143704) на його правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ ВП 43983495).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 р. розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.08.2023 р. о 14:20 год.
Крім того, цією ухвалою суду витребувано у Державної податкової служби України докази щодо:
- результатів розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» від 29.12.2021 р. № 834 на наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 22.12.2021 р. № 9726-п,
- направлення рішення, за результатами розгляду скарги, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод».
Витребувано у Головного управління ДПС у Харківській області докази, які свідчать про те, що:
- скраплений газ, отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» у період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р. у загальній кількості 8,828 тис. літрів, відвантажувався у фасованих балонах
Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» докази, які свідчать про:
- використання скрапленого газу, отриманого у період з 01.04.2020 р. по 30.09.2021 р. у загальній кількості 8,828 тис. літрів, для власних виробничо-технологічних потреб;
- мету придбання зазначеного скрапленого газу;
- факт відвантаження зазначеного скрапленого газу;
- спосіб відвантаження зазначеного скрапленого газу;
- місце відвантаження зазначеного скрапленого газу;
- спосіб зберігання зазначеного скрапленого газу;
- технічні характеристики використаних для отримання відвантаженого скрапленого газу фізичних об`єктів (тари, обладнання, ємностей, баків тощо);
- обсяги споживання та обставини використання скрапленого газу.
28 липня 2023 року від представника Головного управління ДПС у Харківській області надійшла заява на виконання вимог ухвали суду, в якій вони просили долучити до матеріалів справи завірені належним чином копії документів.
28 липня 2023 року від представника Головного управління ДПС у Харківській області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу «EasyCon».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 р. клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в адміністративній справі № 160/5133/23 задоволено.
02 серпня 2023 року від ДПС України надійшла заява про долучення документа до матеріалів справи.
03 серпня 2023 року від позивача надійшли пояснення, в яких вони зазначили, що ТОВ «ХВБЗ» придбає скраплений газ лише в обмінній переносній ручній тарі (балонах), яка відразу видається на робочі місця для використання в виробництві, зокрема для виконання газорізальних робіт на слюсарно-зварювальній ділянці і в візковому відділенні, або при ремонті обладнання а також як паливо для виконання транспортних робіт для автонавантажувача. Постачання скрапленого газу відбувалося шляхом обміну використаних пустих балонів на заправлені балони постачальника на території ТОВ «ХВБЗ» ( п.5.4 Договору №47-0221 від 29.06.2021 р. і Специфікації на продукцію №1 від 29.06.2021 р. до Договору). Як вбачається з інформації про отримання пального ТОВ «ХВБЗ» за адресою вул. Велика Панасівська,89 м. Харків, доданої відповідачем та реєстру податкових накладних до відзиву вих.№5015/5/20-40-05-05-04 від 04.04.2023 р. найбільший обсяг постачання разової партії склав всього 168 кг., а середній обсяг разової партії закупки складає орієнтовано 63 кг., що приблизно по об`єму складає всього 3 балони.
В підготовче судове засідання 03.08.2023 р. всі викликані сторони з`явились
Наступне підготовче засідання призначено на 17.08.2023 р. о 14:40 год.
07 серпня 2023 року від представника Головного управління ДПС у Харківській області надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів.
В підготовче судове засідання 17.08.2023 р. всі викликані сторони з`явились
Наступне підготовче засідання призначено на 07.09.2023 р. о 15:30 год.
06 вересня 2023 року від ДПС України надійшли витребувані судом докази щодо розгляду скарги позивача від 29.12.2021 р. №834.
Відповідно до довідки, яка складена секретарем судового засідання Крамним О.С. в тому, що справа №160/5133/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій знята з розгляду 07.09.2023 р. у зв`язку із перебуванням судді у щорічній відпустці.
Наступне підготовче засідання призначено на 21.09.2023 р. о 15:50 год.
В підготовче судове засідання 21.09.2023 р. всі викликані сторони з`явились.
Усною ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, з занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу №160/5133/23 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 12.10.2023 р. о 15:30 год.
Відповідно до довідки, яка складена cекретарем судового засідання Корстильовом П.О. в тому, що справа №160/5133/23 знята з розгляду 12.10.2023 р. у зв`язку із перебуванням судді Савченка А.В. з 09.04.2023 р. по 13.10.2023 р. включно у щорічній відпустці.
Наступне судове засідання призначено на 26.10.2023 р. о 16:00 год.
В судове засідання 26.10.2023 р. сторони не з`явились.
Наступне судове засідання призначено на 02.11.2023 р. о 14:00 год.
02 листопада 2023 року від позивача надійшла заява про відкладення судового засідання.
Відповідно до довідки, яка складена cекретарем судового засідання Коротильовим П.О. в тому, що справа №160/5133/23 яка була призначена на 02.11.2023 р. об 14:00 була відкладена на 16.11.2023 р. на 15:00 год. у зв`язку з повітряною тривогою.
Наступне судове засідання призначено на 16.11.2023 р. о 15:00 год.
В судове засідання 16.11.2023 р. з`явився представник позивача.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Основним видом діяльності є 33.17. Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів.
Відповідно до запиту про надання документів від 23.12.2021 р. Головне управління ДПС у Харківській області просило ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» надати інформацію та документальне підтвердження правомірності придбання та реалізації, переробки, використання власній господарській діяльності підакцизних товарів та сировини для виготовлення за період перевірки, а саме:
- наявні ліцензії на право виробництва, зберігання, реалізації підакцизні товарів;
- інформацію про місце (території), на яких розташовані споруди, використовується або зберігається обладнання, у тому числі транспортні засоби та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;
- документальне підтвердження права власності, користування чи інших підстав використання у власній господарській діяльності, територій, споруд, обладнання, тому числі транспортних засобів, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;
- документальне підтвердження права власності користування чи інших підстав використання у власній господарській діяльності територій, споруд, обладнання, адресами зазначеними в акцизних накладних, як місця отримання пального, зокрема вул. Велика Панасівська, будинок № 89, м. Харків.
- договори, прибуткові/видаткові, товаротранспортні накладні щодо придбанні реалізації/використання пального, акти приймання-передачі пального за акцизним накладними згідно додатку, оборотно-сальдові відомості щодо обігу пального по підприємству за перевіряємий період;
- інформацію щодо залишків пального на момент перевірки (бухгалтерські довідки, акти інвентаризації,оборотно-сальдові відомості тощо);
- інші документи та пояснення щодо приймання, відпуску, зберігання використання пального.
ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» подало скаргу до Державної податкової служби України від 29.12.2021 р. вх.№834, в якій просили скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 22.12.2021 р. №9726-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Харківський вагонобудівний завод».
ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» листом від 29.12.2021 р. вх.№833 повідомило Головне управління ДПС у Харківській області про те, що наказ Головного управління ДПС у Харківській області від 22.12.2021 р. №9726-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» оскаржується до Державної податкової служби України.
Відповідно до акта від 04.01.2022 р. №30/20-40-09-01-03/01056379 про результати фактичної перевірки ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» встановлено такі порушення:
- порушення вимог ч. 1, 8 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального»;
- п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ.
У акті від 04.01.2022 р. №30/20-40-09-01-03/01056379 зазначено, що ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» від підписання акта перевірки відмовились.
У зв`язку із відмовою від писання акта Головним управлінням ДПС у Харківській області складено акт відмови від підписання акта перевірки від 04.01.2022 р. №6/20-40-09-01-03.
Головним управлінням ДПС у Харківській області було складено акт про ненадання документів, що стосуються предмета перевірки від 04.01.2022 р. №5/20-40-09-01-03.
Суд встановив, відповідно до договору від 29.06.2021 р. №47-0221, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кріотехгаз УПК», іменоване надалі Постачальник, в особі директора Литуненко Наталії Отарівни, що діє на підставі Статуту, з одного боку та Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод», іменоване надалі Покупець, в особі Генерального директора Іванов В.В., що діє на підставі Статуту, з іншого боку уклали договір, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставляти покупцю, а саме гази технічні газоподібні в сталевих балонах, та рідину згідно специфікацій Договору (далі - Товар), а також, при необхідності, здійснювати доставку, послуги з ремонту та посвідчення балонів, наданих Покупцем (далі - Послуги), а Покупець зобов`язується приймати Товар і Послуги та оплачувати їх на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п.5.4. цього Договору, поставка Товару здійснюється шляхом обміну порожнього балона Покупця на балон з Продукцією. За бажанням Покупця Продукція може бути відвантажена в його балонах, при цьому Постачальник має право за рахунок Покупця перевірити такий балон на відповідність «Правил будови і безпеки експлуатації посудин, що працюють під тиском та придатності до експлуатації. Зворотні або обмінні балони повинні бути з не простроченим випробуванням, без зовнішніх пошкоджень, із справним вентилем, з відповідно газу забарвленням, тиск повинен відповідати: -Р150 х. П225 кгс / см2. для кисню, аргону, азоту, гелію, в углекислого газу і водню. У випадку, якщо поворотні або обмінні балони не відповідають «Правилам будови і безпеки посудин що працюють під тиском» НПАОП 0.00-1.59.87 і стандартам існуючим на даний момент в Україні, Постачальник за згодою Покупця проводить їх заміну або ремонт за окрему плату згідно Специфікації послуг до цього Договору.
Згідно із Специфікацією на продукцію №1 від 29.06.2021 р. до Договору №47-0221 від 29.06.2021 р. покупець та постачальник погодили такі умови поставки Товару:
Кисень газ 40л. - ДСТУ ГОСТ 5583:2009 - балон - 220,00;
Суміш зварювальна С02 18% Аг 82% ДСТУ 1S014175:2004 балон - 340,00;
Газ. скраплений-для КПП в балоні 21 кг - ДСТУ ГОСТ 4047:2001 балон - 672,50.
Крім того, позивач надав довідку про обсяги, та напрямки використання газу, придбаного за період з 01.04.2020 р. по вересень 2021 р. відповідно до якої придбано - 4622,00, використано 4606,05.
В матеріалах справи міститься інформація з електронної інформаційної бази органу ДПС про отримання пального Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» у період з 01.04.2020 р. по 31.12.2021 р. та податкові накладні за період з 01.04.2020 р. по 31.12.2021 р.
Не погодившись із рішенням про застосування санкцій, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Підставою для призначення перевірки був пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу пального), ч. 1 ст. 16 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
У питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України практика Верховного Суду є сформованою і усталеною, полягає в тому, що ця норма містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
У постанові від 10 листопада 2022 року у справі №440/1074/21 Верховний Суд також зазначав, що підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, окрім отримання в установленому законодавством порядку інформації, є також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.
Як встановлено, в наказі зазначено, що перевірка здійснюється з метою реалізації функції здійснення контролю у сфері обігу пального, та він містить посилання на підстави перевірки, визначені підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України.
Вказане підтверджує право контролюючого органу проводити фактичну перевірку суб`єкта господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Щодо перевірки правомірності рішення про застосування фінансових санкцій по суті виявленого порушення суд вважає за необхідне вказати на таке.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР).
За приписами ст.15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Тобто, ліцензія на право оптової торгівлі або право зберігання пального у випадку наявності у платника податку декількох місць здійснення оптової торгівлі або декількох місць зберігання товару не є загальною (всеохоплюючою).
Здійснення відповідної діяльності без ліцензії на окремому місці торгівлі/зберігання є самостійним правопорушенням, за кожним випадком якого застосовується відповідальність, передбачена статтею 17 Закону № 481/95-ВР.
Згідно з абз. 51 та абз. 55 ст. 1 Закону № 481 місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування. Зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
У ході фактичної перевірки встановлено порушення вимог ч. 1, 8 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» та п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ.
У постанові від 31.05.2022 року у справі № 540/4291/20 Верховний Суд застосував норми статей 15, 17 Закону № 481/95-ВР у системному зв`язку із нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України і сформулював такий висновок. Зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизний склад» та/або «акцизний склад пересувний», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального має ознаки, які згідно з нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлені як виключення з визначення «акцизний склад» та/або «акцизний склад пересувний», такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.
Також у цій постанові Верховний Суд зауважив, що для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії. У спорах про правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії основним і вирішальним предметом доказування є підтвердження або спростування обставин саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання. Невстановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, вищенаведені висновки Верховного Суду є застосовним до правовідносин, які виникли у цій справі.
За позицією контролюючого органу, зафіксованою в акті перевірки, те, що позивач здійснив діяльність зі зберігання пального, підтверджується акцизними накладними. Цю інформацію податковий орган взяв з Єдиного реєстру акцизних накладних.
Однак, зазначені документи підтверджують виключно обставину придбання позивачем пального, а висновки контролюючого органу про зберігання позивачем пального без ліцензії, фактично, є його припущеннями, які не підтверджені належними і допустимими доказами: відсутній встановлений факт здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, місця його зберігання і кількості (об`єму).
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі №460/2663/22.
Суд встановив, що в акті перевірки зазначено, що при перевірці податковим органом використано лише дані інформаційних баз даних ДПС України.
Проте, акт перевірки не містить посилання на жодні докази, які б підтверджували обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося.
У відзиві на позов відповідач зазначає, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних підприємство вказувало в податкових накладних номенклатуру товарів «Газ скраплений для КПП в балоні кг», тобто пальне відвантажувалось не наливом у стаціонарні цистерни (ємності), а надходило фасоване у балонах.
Під час розгляду справи податковим органом також надано до матеріалів справи копії податкових накладних за період з 01.04.2020 р. по 31.12.2021 р. для підтвердження того, що скраплений газ відвантажувався у балонах.
З цього приводу суд зазначає, що, як встановив суд, і це вбачається з наданих позивачем документів, зокрема, договору від 29.06.2021 р. №47-0221, специфікації від 29.06.2021 р. № 1, дійсно, позивачу постачався скраплених газ у балонах шляхом обміну використаних пустих балонів на заправлені балони постачальника на території підприємства.
Як вбачається з інформації про отримання пального ТОВ «ХВБЗ» за адресою вул.Велика Панасівська,89 м. Харків, найбільший обсяг постачання разової партії склав - 168 кг., а середній обсяг разової партії закупки складає орієнтовано 63 кг., що приблизно по об`єму складає всього 3 балони.
Проте, суд зазначає, що дослідження питання способу відвантаження газу може дати відповідь лише на питання щодо того, яким чином відвантажувався газ, наливом, чи у балонах, тощо.
Однак, форма відвантаження пального жодним чином не може свідчити про наявність, чи відсутність факту його подальшого зберігання.
У статті першій цього Закону № 481/95-ВР надано визначення: місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.
Однак, Закон № 481 не визначає, що саме розуміється під власним споживанням пального, а так само, під поняттям «споруди», «обладнання», «ємності». При цьому, якщо загальні визначення понять «споруда» та «обладнання» є більш чітко окресленими, то поняття «ємність» таким не є і за загальним правилом охоплює абсолютно усі споруди, обладнання, резервуари чи інші пристрої, які мають щонайменшу місткість, до яких можна віднести і паливні баки автомобілів, обладнання, пристроїв. Тому застосування такого поняття в абсолютному значенні у Законі № 481 робить його вимоги непередбачуваними для суспільства, позаяк, кожен суб`єкт господарювання, який придбав пальне і використовує його, зобов`язаний отримати ліцензію на зберігання пального, що, однак, суперечить правовому змісту запровадження державою вимог щодо ліцензування діяльності зі зберігання пального, метою чого було, зокрема, підвищення контролю за обігом пального не тільки у розрізі суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, але й місць, на яких провадиться діяльність зі зберігання пального.
У зв`язку з тим, що Закон № 481 не дає чіткого розуміння, які саме місця слід вважати місцем зберігання пального, на кожне з яких суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію, колегія суддів вважає, що задля вирішення спірного у цій справі питання підлягають врахуванню норми ПК України, які надають визначення поняттям, пов`язаним з обігом пального, зокрема, й місць його зберігання.
Разом з цим, як вбачається зі змісту визначення поняття «місце зберігання пального», мова про зберігання пального може йти лише за наявності не лише ємності, а й а наявності місця (території), на якому розташовані ці ємності.
До аналогічних висновків спонукає й аналіз поняття акцизний склад.
Так, згідно з підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Отже, акцизним складом є приміщення або територія.
Проте, як зазначалось, відповідач здійснив перевірку зберігання палива без реального встановлення фізичного факту такого зберігання, без визначення конкретного місця (території) зберігання у відповідності до законодавства.
Більше того, не довів податковий орган факту такого зберігання і під час судового розгляду.
До того ж, вказані податковим органом документи (податкові накладні) не були предметом дослідження під час перевірки.
Так, згідно з актом перевірки під час перевірки податковий орган не встановлював цих фактів, користуючись даними Єдиного реєстру податкових накладних, та не досліджував податкових накладних, відтак вказані посилання не можуть бути підставою для обґрунтування правомірності дій відповідача у суді.
Таким чином, суд вважає, що ГУ ДПС не довело наявності в діях позивача складу правопорушення щодо здійснення зберігання пального без ліцензії, а тому притягнення позивача до відповідальності є протиправним.
Отже, висновки відповідача про наявність правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених ч. 1,8 ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів, рідини, що використовується в електронних сигаретах та пального» є безпідставними та необґрунтованими.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7500,00 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Повний текст рішення складено 22.12.2023 р.

Суддя А.В. Савченко