Справа № 640/16752/22
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року 640/16752/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., при секретарі судового засідання - Воляник Н.Ю.,

за участю:

представників позивача - Куліди А.А., Ганущак О.І.,

представників відповідачів - Котвіцької Д.С., Удода І.О.,

розглянувши в м. Києві у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш Енд Кері Україна» (02140, м. Київ, пр-т П. Григоренка, 43, ) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7, код ЄДРПОУ ВП 44096781), Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (04119, м. Київ, вул. Кошиця, 3, код ЄДРПОУ ВП 44082145), в якому просить суд (з урахуванням зміни позовних вимог):

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 08.06.2022 №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 08.06.2022 №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 08.06.2022 №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.09.2022 №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на численні процедурні порушення допущені як під час призначення, так і проведення перевірки. Зазначає, що перевірка проведена під час дії мораторію на проведення податкових перевірок, без наявності законодавчо визначених підстав та з іншими процедурними порушеннями. Позивач наполягає на тому, що така незаконна перевірка автоматично нівелює всі правові наслідки, зокрема прийняті за її результатами податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2022 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Відповідач-1 Головне управління ДПС у Житомирській області, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що осадові особи контролюючого органу при проведенні перевірки позивача та оформленні її результатів діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими.

Відповідач-2 - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків просив у задоволенні позову відмовити, в зв`язку із необґрунтованістю позовних вимог. Зауважив про правомірність проведення фактичної перевірки позивача та наявністю повноважень у відповідача-2 на прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 21.09.2022 року.

Представником позивача подано відповідь на відзиви, в якій зазначено, що позивач не погоджується з позицією відповідачів, які зафіксована у відзивах, та вважає, що наведені контролюючим органом аргументи не спростовують протиправності податкових повідомлень-рішень та аргументів позивача.

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

05.06.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №640/16752/22, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Балаклицькому А.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №640/16752/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити. Представники відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечували з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву.

В судовому засіданні 13 вересня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Працівниками Головного управління ДПС у Житомирській області відповідно до наказу «Про проведення фактичної перевірки» від 25.01.2022 № 111-п на підставі ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі -Закон № 165/95- ВР), враховуючи доповідну записку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Житомирській області від 21.01.2022 № 52/06-30-09-01-07, згідно направлень на проведення перевірки від 25.01.2022 № 238, № 239, № 240 та № 241, проведено фактичну перевірку господарської одиниці- торгівельний центр ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна», що розташована за адресою;. Житомирська обл., м. Житомир, просп. Незалежності, буд. 55-в.

За результатами перевірки було складено акт фактичної перевірки від 07.02.2022 №1693/06/25/РРО/32049199, яким встановлено порушення позивачем:

- ч. 4 ст. 11,ч. 1 та ч. 59 ст. 15 Закону № 481/95-ВР;

- п. 85.2 ст. 85, п. 226.9 ст. 226 Кодексу;

- п. 20 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах» від27.12.2010 № 1251;

- п. 1, п. 2, п. 11 ст. З Закону № 265/95-ВР;

- п. 1 розділу І, п. 2 розділу II «Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів. Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13.

Не погоджуючись із фактами, зафіксованими актом фактичної перевірки, позивач подав Заперечення від 18.02.2022. Листом ГУ ДПС у Житомирській області «Про розгляд листа (заперечення)» ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» до акту фактичної перевірки від 03.06.2022 № 5778 висновки за результатами перевірки залишено без змін.

На підставі встановлених порушень, викладених в акті фактичної перевірки, ГУ ДПС у Житомирській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 08.06.2022 № , згідно з яким до позивача застосовано штрафну санкцію на суму 43 399,48 грн. (відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за оптову торгівлю алкогольними напоями (сидром) без наявності ліцензії);

- від 08.06.2022 № , згідно з яким до позивача застосовано штрафну санкцію на суму 17 000,00 грн. (відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка);

- від 08.06.2022 № , згідно з яким до позивача застосовано штрафну санкцію на суму 21 699,74 грн. (відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру).

На підставі встановлених порушень, викладених в акті фактичної перевірки Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків винесено податкове повідомлення-рішення:

- від 23.06.2022 № , згідно з яким до позивача застосовано штрафну санкцію на суму 7199 399,86 грн. (відповідно до п. 1, п. 7 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки через РРО).

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся зі скаргою до ДПС України (вх. від 21.07.2022 № 113 і 9/6).

Рішенням ДПС України від 16.09.2022 № 11203/6/99-00-06-03-02-06 скаргу позивача задоволене частково. Податкове повідомлення-рішення від 23.06.2022 № скасовано на суму 51,19 грн., податкові повідомлення-рішення від 08.0.6.2022 № , № , № залишено без змін.

03.10.2022 року на зміну частково скасованого ппр, позивач отримав податкове повідомлення-рішення від 21.09.2022 № , згідно з яким застосовано штрафну санкцію на суму 7199 348,67 грн. (відповідно до п. 1, п. 7 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки через РРО).

Не погоджуючись із винесеними рішеннями, позивач був змушений звернутися із даним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України визначено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст. 80 ПК України).

Приписами пп.80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України обумовлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

За положеннями пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п. 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи

- платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що відповідач-1 не мав права на проведення фактичної перевірки ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна», з огляду на встановлення п. 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового Кодексу України мораторію на проведення фактичних перевірок.

Суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, не погоджується із вказаними твердження позивача, з огляду на наступне.

Так, пунктом 52-2 статті 52 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

- документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

- фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Вимоги пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких введений та продовжений у подальшому карантин.

Відповідно до наказу про проведення перевірки позивача від 25.01.2022 року підставами для її проведення зазначені ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 165/95- ВР),

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені твердження позивача є необґрунтованими, а призначена перевірка відповідача не порушує встановлений на час карантину мораторій.

Крім того, позивач вважає, що наказ про проведення перевірки від 25.01.2022 №111-п не містить посилань на підстави для призначення перевірки.

З огляду на зазначені доводи, суд зауважує наступне.

Фактична перевірка проводиться контролюючими органами в межах їх повноважень у випадках та у порядку, встановлених Кодексом та іншими законам України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Тобто, проведення фактичної перевірки є відмінним від проведення іншого виду перевірок тим, що повноваження контролюючого органу встановлені не тільки ПК України, а також іншими законами України.

Глава 8 розділу II ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому, приписи Кодексу в цій частині встановлюють і певні правила поведінки при здійснені і перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

При цьому, порядок проведення фактичних перевірок, суттєво відрізняється від порядку проведення іншого виду перевірок.

Так, камеральні перевірки проводяться без наказу на проведення перевірки (п. 76.1. ст. 76 Кодексу); документальна виїзна перевірка - за наявності такого наказу; невиїзна перевірки - виключно за наявності вказаного наказу (п. 79.2. ст. 79 Кодексу), фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого орган), оформленого наказом.

Згідно положень пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу наказ про проведення фактичної перевірки може бути прийнятий незалежно від настання певних обставин та спрямований на реалізацію завдань та функцій, покладених на контролюючий орган, а також може бути прийнятий за результатами аналізу інформації щодо діяльності суб`єкта господарювання.

Зазначене узгоджується із правовими висновками, висвітленими у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 та постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №640/17393/20.

Тобто, норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального, які в силу приписів статті 16 Закону № 481/95-ВР покладені на відповідача.

При цьому, окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України , є також наявність або отримання в установленому законом порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів, витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Як слідує із доповідної записки Управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Житомирській області від 21.01.2022 року, яка витребувана судом у відповідача-1, по результатам проведеного аналізу встановлено, що позивачем було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 2 місця зберігання підакцизних товарів, загальною площею 5899,40 м. за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 55-в. Однак, згідно бази даних було встановлено невідповідність програмування підакцизних товарів кодам УКТ ЗЕД, а також відпускних мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої.

Відтак, на підставі зазначених обставин, з метою здійснення функцій визначених законодавством у сфері обігу підакцизних товарів, було вирішено провести фактичну перевірку позивача з питань дотримання вимог, встановлених законодавством України при здійсненні обігу підакцизних товарів.

Згідно Правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 25.04.2023 у справі № 520/3328/2020 формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абз. 3 п. 81.1 ст. 81 Кодексу щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки, конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Верховний Суд у постановах від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 12.08.2021 року у справі № 140/14625/20 вказував, що пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;здійснення функцій, визначених законом, у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, у даному випадку, прийняття наказу та призначення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 08.06.2022 № на суму 17000,00 грн., суд зазначає наступне.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до ст. 11 Закону № 481/95-ВР маркування алкогольних напоїв (крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті), які реалізуються в Україні здійснюється відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, та має містити таку інформацію:

1) загальна та власна назви виробу;

2) найменування та місцезнаходження оператора ринку харчових продуктів, відповідального за інформацію про алкогольний напій, а для імпортованих алкогольних напоїв - найменування та місцезнаходження імпортера (у разі зміни найменування виробника у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство виробник має право зазначати на етикетці своє попереднє найменування протягом 18 місяців з дня зміни його найменування у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство);

3) знак для товарів і послуг;

4) географічна назва місця виготовлення виробу, якщо найменування виробника не відображає місця розташування суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); *

5) вміст спирту (% об.);

6) місткість посуду;

7) вміст цукру (якщо це регламентується нормативними документами);

8) позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України).

Штриховий код повинен бути нанесений на видиму сторону етикетки, або контретикетки, або пляшки (іншого посуду).

На видимій стороні етикетки, або контретикетки, або корки, або пляшки (іншого посуду) виробу повинні бути зазначені дата виготовлення виробу, код суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та номер ліцензії на виробництво.

Відповідно до п. 226.1 ст. 226 Кодексу, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Пункт 226.3 ст. 226 Кодексу передбачає, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 226.2 ст. 226 Кодексу, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Відповідно до п. 226.9 ст. 226 Кодексу вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку, алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику акцизної або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками х виробі акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі,визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Згідно з п. 226.11 ст. 226 Кодексу, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Відповідно до п. 228.9 ст. 228 Кодексу,відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи.

Як свідчать матеріали справи, посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області при проведенні фактичної перевірки в магазині ТЦ № 39 ТОВ «Метро Кеш Енд Керрі Україна» було встановлено факт зберігання немаркованих алкогольних напоїв, а саме: в магазині зберігався напій оригінальний спиртовий «TAGALI» міцністю 40%, місткістю 0,5л, за ціною 168,90 грн. без наявності марки акцизного податку встановленого зразка, чим було порушено пункт 226.9 статті 226 Кодексу, статтю 11 Закону № 481/95-ВР, постанови КМУ від 27.12.2010 № 1251 «Про запровадження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах».

Згідно пояснень в.о. директора ТЦ № 39 С.О. Кожевнікова від 26.01.2022 № 39-04 виявлений алкогольний напій з пошкодженою (розірваною) акцизною маркою не може вважатися таким, що немаркований, оскільки пошкодження фактично означає, що продукція була маркованою.

Суд вважає такі твердження не поґрунтованими, оскільки норма п. 226.9 ст. 226 Кодексу має відсильний характер, тобто має незакінчену конструкцію, для повної побудови якої відсилає до іншого нормативного акту - Положення №1251.

Так, згідно абз. 4 п. 20 Положення № 1251 вважаються такими, що немарковані алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених п. 226.9 ст. 226 Кодексу, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:

пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абз. 7 п. 5 цього Положення;

наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив -4x10 міліметрів;

горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);

пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів;

відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторониякого становить більше ніж 10 міліметрів.

Аналогічна правова позиція зазначена в постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 823/1766/18, від 01.10.2020 у справі № 822/816/16, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 22.07.2021 у справі № 340/5256/20.

Таким чином, суд вважає, що встановлене фактичною перевіркою порушення в частині зберігання немаркованих алкогольних напоїв, є обґрунтованим, а тому винесене податкове повідомлення - рішення від 08.06.2021 І № в сумі 17 000 гривень є законним і скасуванню не підлягає.

Крім того, посадовими особами контролюючого органу під час проведення перевірки встановлено, що в оптовій мережі в період з 26.01.2019 по 16.05.2019 (безліцензійний період) відбулась реалізація сидру без наявності ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями - сидром та перрі (без додавання спирту). Всього увище зазначений період в оптову мережу реалізовано сидру без ліцензії в сумі 8 705,00 грн.

Разом з тим, в без ліцензійний період, а саме з 26.01.2019 по 16.05.2019, згідно накладних від ПрАТ «Карлсберг Україна» позивачем було придбано сидру на загальну суму 699,74 грн. в кількості 1012 пляшок.

Суд критично ставиться до твердження представника позивача стосовно того, що дане порушення виникло у зв`язку з нелогічністю законодавства.

Так, абз. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що оптова торгівля на території

України, зокрема, алкогольними напоями здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями. Плата за ліцензії справляється органом, що видає ліцензії, у розмірах, встановлених Законом № 481/95-ВР, і зараховується до місцевих бюджетів.

Таким чином, суб`єкт господарювання, який має ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, має право здійснювати оптову торгівлю сидром та перрі (без додавання спирту) лише за умови отримання окремої ліцензії на оптову торгівлю сидром та перрі (без додавання спирту).

Як свідчать матеріали справи в період з 26.01.2019 по 16.05.2019, відбулась реалізація позивачем сидру без наявності ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями - сидром та перрі (без додавання спирту).

З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що винесене податкове повідомлення - рішення від 08.06.2022 № на суму 43 399,48 грн. є законним і обґрунтованим, а тому скасуванню не підлягає.

До того ж, відповідно до ст. 15 Закону № 481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Позивачем до перевірки були надані накладні на придбання товару від ПрАТ «Карлсберг Україна», відповідно до яких ТОВ «Метро Кеш Енд Кері» було придбано сидру на загальну суму 21 699,74 грн. в кількості 1 012 пляшок.

Підприємство отримало вищезазначену продукцію в період з 28.01.2019 по 15.04.2019 в торговельний центр за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 55-В. Натомість, довідки про внесенні місця зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру місць зберігання до перевірки надано не було.

Таким чином, суд вважає, що встановлене порушення в частині зберігання сидру та перрі (без додавання спирту) без внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, є обґрунтованим, та, враховуючи вищевикладене, податкове повідомлення - рішення від 08.06.2022 № на суму 21 699,74 грн. скасуванню не підлягає.

Проведеною Головним управлінням ДПС у Житомирській області перевіркою встановлено факт відсутності у фіскальних чеках, що засвідчують продаж алкогольних напоїв цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку за період з 01.01.2022 по 04.02.2022, згідно яких реалізовано алкогольних напоїв на загальну суму 3 836 898,50 грн. В зв`язку із чим, позивачу було винесено податкове повідомлення рішення від 21.09.2022 №.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням вказує на те, що відсутність у чеках інформації цифрового значення штрихового коду не є підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Суд, дослідивши наявні докази, не погоджується із такими висновками позивача з огляду на наступне.

Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За змістом статті 2 цього Закону реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну;

фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний фіскальний звітний чек) реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час створення якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься відповідно до фіскальної пам`яті реєстратора розрахункових операцій або фіскального сервера контролюючого органу;

Наказом Міністерства фінансів України від 21 червня 2016 року №13, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за №220/28350 "Про затвердження Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок)" з метою виконання вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та удосконалення нормативно-правових актів, пов`язаних із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, відповідно до Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, - затверджено, зокрема, Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів / електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на надані такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Відповідно до пункту 3 розділу 1 цього Положення установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

За змістом розділу ІІ Положення - фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити:

найменування суб`єкта господарювання (рядок 1);

назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2);

адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери "ПН" (рядок 4);

для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери "ІД" (рядок 5);

якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6);

код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7);

цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі не передбачення - за бажанням платника) (рядок 8);

цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9)

назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10);

ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11);

ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12);

сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13);

вид операції (рядок 14);

реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери "ЕПЗ" (рядок 15);

напис "ПЛАТІЖНА СИСТЕМА" (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16);

підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис "Касир" (рядок 17);

підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи "Касир" та "Держатель ЕПЗ" (рядок 18);

позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19);

загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово "СУМА" або "УСЬОГО" (рядок 20);

для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери "ПДВ" (рядок 21);

для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті "Акцизний податок" його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення;

заокруглення (рядок 23);

до сплати (рядок 24);

фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25);

QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26);

для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій:

позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28);

заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери "ЗН". Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29);

фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери "ФН" або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери "ФН ПРРО" (рядок 30);

напис "ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК" та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).

З наведеного вище вбачається, що фіскальний касовий чек, як розрахунковий документ, повинен відповідати встановленій формі та змісту і повинен мати всі обов`язкові реквізити. При цьому, за відсутності хоча б одного обов`язкового реквізиту такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Тобто, вказані норми не мають альтернативи і не надають контролюючому органу право вибору в залежності від інших обставин трактувати наявність чи відсутність порушення у господарюючого суб`єкта. Проведення розрахункової операції з видачею розрахункового документа, який не містить хоча б одного обов`язкового реквізиту, вважається невидачею такого розрахункового документа, оскільки такий документ не приймається як розрахунковий.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 21.09.2022 № є законним і обґрунтованим, тому підстави для його скасування відсутні.

Отже, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутністю підстав для скасування податкових повідомлень рішень від 08.06.2022 №; №; №;від 21.09.2022 №.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 19, 73-77, 79, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Балаклицький А. І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 25 вересня 2023 р.