Справа № 360/3302/21
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2023 року

м. Київ

справа №360/3302/21

адміністративне провадження № К/990/36788/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №360/3302/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій неправомірними, стягнення середнього заробітку,-

УСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо непроведення ОСОБА_1 повного розрахунку при звільненні, а саме невиплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день проведення фактичного розрахунку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 всіх належних йому сум при звільненні в період з 27 лютого 2021 року до 27 травня 2021 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за затримку виплати всіх належних сум при звільненні в період з 27 лютого 2021 року до 27 травня 2021 рок в розмірі: 30 000 грн (тридцять тисяч гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі № 360/3302/21 скасовано в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за затримку виплати всіх належних сум при звільненні в період з 27 лютого 2021 року до 27 травня 2021 року в розмірі: 30 000 грн (тридцять тисяч гривень) та в цій частині прийнято нову постанову, якою ухвалено:

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за затримку виплати всіх належних сум при звільненні в період з 27 лютого 2021 року до 27 травня 2021 року в розмірі: 3000 (три тисячі) гривень.

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року у справі № 360/3302/21 залишено без змін.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України"), надіславши її 2 листопада 2023 року через підсистему "Електронний суд".

У своїй касаційній скарзі скаржник просить рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №360/3302/21 скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2023 року касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області у справі №360/3302/21 залишено без руху із наданням скаржнику строку у десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги. Зокрема, скаржнику необхідно було усунути недоліки, шляхом подання до суду

1) документа про сплату судового збору; 2) доказу надсилання копії касаційної скарги та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Ухвалою Верховного Суду від 6 грудня 2023 року продовжено Головному управлінню Національної поліції в Луганській області строк для усунення недоліків касаційної скарги. Зокрема, скаржнику пропонувалось усунути недоліки, шляхом подання до суду доказів надсилання копії касаційної скарги та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи.

На виконання цієї ухвали та в межах встановленого строку, Головне управління Національної поліції повідомило суд, що в ГУНП в Луганській області інформація щодо місця проживання позивача на підконтрольній території Україні , останній також не зареєстрований в підсистемі «Електронний суд», касаційна скарга з додатками була направлена позивачу за допомогою месенджеру Вотсап на номер, який був визначений позивачем у позовній заяві.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, справа №360/3302/21 була розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Однак, у касаційній скарзі відсутнє будь-яке посилання скаржника на передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки. Мотиви, наведені у касаційній скарзі, зводяться лише до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм законодавства.

Відтак, скаржник належним чином не обґрунтував підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають перегляду в касаційному порядку.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №360/3302/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій неправомірними, стягнення середнього заробітку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду