Справа № 160/14477/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення, відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій позивач просить суд:
1) визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком з урахуванням вимог частини 1, 2 статті 40 Закону України, частини 2 статті 42 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016-2018 роки;
2) визнати протиправними рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з індексацією доходів населення із середнього заробітку по Україні, з якої сплачені страхові внески за 3 роки перед індексацією, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» №124 від 22.02.2019 за 2014-2016 роки попри вимоги частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
3) визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати одноразової десятикратної виплати призначеної пенсії ОСОБА_1 , оформлену листом від 17.11.2022 року;
4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ї призначити з 04 вересня 2019 ОСОБА_1 :
- пенсію за віком з урахуванням частини 1 і 2 статті 40 (перерахунку індивідуального коефіцієнту заробітку станом на призначення пенсії та її перерахунок), частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016-2018 роки, та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум;
- перерахувати та виплатити пенсію за віком відповідно до індексації грошових доходів населення України затверджені ПМК України №№124 2019 року; 251 2020 року; 127 2021 року; 118 2022 року; 168 2023 року відповідно до вимог частиини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» - із середнього заробітку по Україні, з якого сплачені страхові внески за 2016-2018 роки 6188,89 грн.;
- виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу 10 (десять) пенсій на дату її призначення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 01.03.2005 вона отримувала пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ). 04.09.2019 позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення позивачу пенсії за віком. З 04.09.2019 позивачу призначено пенсію, проте занижений показник середньої заробітної плати по Україні, з якого сплачені страхові внески за 3 роки перед призначенням пенсії. Взятий показник 2014-2016 рік 3764,40 грн, а не показник 2016-2018 - 6188,89 грн. Станом на 22.06.2023 загальний страховий стаж позивача становить 44 роки 09 місяців 12 днів на день призначення пенсії за віком - 04.09.2019, страховий стаж позивача становив 41 роки 08 місяці 02днів. На думку позивача, при призначенні пенсії за віком їй невірно ??розрахована середня заробітна плата по Україні за 3 роки перед зверненням про призначення пенсії за віком на загальних підставах. ??? Після призначення пенсії за віком позивач продовжувала працювати, її загальний трудовий стаж станом на 01.09.2021 становить 42 роки 10 місяців 05 днів. До розрахунку страхового стажу не добавлено 1 місяць 29 днів до 12.03.2021. В цьому випадку страховий стаж дорівнює 43 роки. Таким чином, загальний трудовий стаж позивача за професією медичної сестри закладів охорони здоров`я та соціальної реабілітації станом на 04.09.2019 складає 41 рік 08 місяців 02 дні. Щодо призначення пенсії за віком та перерахунку у зв`язку з понаднормовим стажем після призначення пенсії та щорічною індексацією, позивач зазначає, що 10.09.2022 та 19.09.2022 вона звернулась із заявами до відповідача щодо надання інформації розрахунку її пенсії за віком. 12.10.2022 на адресу позивача надійшла відповідь, де вказано, що для розрахунку пенсії за віком взята середня зарплата по України, з якої сплачені страхові внески за 2014-2016 рік. 03.11.2022 позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення та перерахунок пенсії за віком, її індексації відповідно до вимог частин 1, 2 статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із середньої заробітної плати по Україні, із якої сплачені страхові внески за 3 роки перед призначенням пенсії за віком 6188,89 грн. Також, позивач просила виплатити їй одноразову допомогу, адже після оформлення пенсії за вислугу років одноразову допомогу позивач не отримувала, проте позивача повідомили, що виплата одноразової допомоги при оформлені пенсії за вислугою років їй не передбачена. 27.03.2023 позивач звернулась із заявою до відповідача про перерахунок пенсії у зв`язку з щорічною індексацію з 2019 року. Вважаючи відмову відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії у належному розмірі, не здійснення індексації та невиплату одноразової десятикратної виплати протиправними, позивач звернулась до суду.
Ухвалою суду від 04.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що з 01.03.2005 позивачу призначено пенсію відповідно до статті 55 Закону №1788-ХІІ.
За заявою позивача, з 04.09.2019 їй призначена пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV.
03.11.2022 позивач звернулась до відповідача з проханням перерахувати пенсію позивача з дня її призначення за віком із середньої зарплати по Україні, з якої сплачені страхові внески та виплатити їй одноразову грошову допомогу на підставі пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.
27.03.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити відповідний перерахунок пенсії з урахуванням індексації.
Позивач не погоджується із такими діями відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивачу із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки, відмови у здійсненні індексації та невиплаті одноразової грошової допомоги, звернулась з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Стосовно відмови у призначенні пенсії за віком позивачу із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:
2) пенсія по інвалідності;
3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №1788-ХІІ, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведення на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом України №1058-ІV.
Судом встановлено, що з 01.03.2005 позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до вимог статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
04.09.2019 ОСОБА_1 звернулась вперше за призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-ІV.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону № 1058-ІV з дня звернення (04.09.2019). При цьому пенсія має бути розрахована із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом у постанові від 17.06.2021 у справі №336/7438/16-а.
За таких обставин, суд доходить висновку, що порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2017 та 2018 роки, починаючи з 04.09.2019.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити пенсію за віком відповідно до індексації грошових доходів населення України затверджені постановою Кабінету Міністрів України №124 від 22.02.2019 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році»; постановою Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році»; постановою Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» №127 від 22.02.2021, постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» №118 від 16.02.2022; постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» №168 від 24.02.2023, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2017 та 2018 роки, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.
Індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій, у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника, середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом: другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року; в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року; який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Постанови №124 у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.
Згідно з абзацом 2 пункту 6 Постанови №124 під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Постанови №251 у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.
На підставі абзацу 1 пункту 1 Постанови №127 у 2021 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Постанови №118 з 01.03.2022 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.
Згідно з абзацом 1 пункту 1 Постанови №168 з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Враховуючи встановлені у справи обставини та вказані правові норми, позивачу має бути перерахована пенсія з урахуванням коефіцієнту збільшення в розмірі 1.17, 1.11, 1.11, 1.14 та 1.197 із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016-2018 роки.
Щодо позовної вимоги про виплатупозивачу одноразової допомоги у розмірі одноразової десятикратної виплати пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, суд зазначає таке.
Так, згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі Порядок №1191), грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Отже, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.
Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а звернув увагу, що при виплаті грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV мають бути дотримані усі вищевказані умови.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку, що у ОСОБА_1 відсутні підстави для виплати їй грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV через те, що позивач на час досягнення пенсійного віку вже отримувала пенсію за вислугу років, призначену з 2005 року відповідно до Закону №1788-ХІІ.
Щодо вимоги позивача перерахувати та виплатити суми пенсії у конкретному розмірі, суд зазначає, що ці вимоги є передчасними та спрямовані на майбутнє, тоді як судовому захисту в адміністративному процесі підлягають лише порушені права позивача на час звернення за судовим захистом. Визначення суми нарахування має проводити уповноважений на те орган Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підставі частини 1 статті 90 цього Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 536,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням вимог частин 1, 2 статті 40, частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016-2018 роки.
Визнати протиправними рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з індексацією доходів населення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» №124 від 22.02.2019 із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2014-2016 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 04.09.2019 перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням частини 1 і 2 статті 40, частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016-2018 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 04.09.2019 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням індексації грошових доходів населення України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 124 від 20.02.2019 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», постанови Кабінету Міністрів України №251 від 01.04.2020 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році», постанови Кабінету Міністрів України №127 від 22.02.2021 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постановою Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з урахуванням вимог частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» - із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2016-2018 роки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар