Справа № 761/24853/22
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/330/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Сіромашенко Н.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві про визнання протиправним та скасування акту № ІК 10000317 від 04.08.2022 та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом до відповідачів та просили визнати протиправним та скасувати акт № ІК 10000317 від 04.08.2022 огляду, тимчасового затримання та доставлення транспортного засобу Відділу інспекції з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), складеного ОСОБА_3 ; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 1397,00 грн за евакуацію транспортного засобу «Форд», д.н.з. НОМЕР_1 ; стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь позивача ОСОБА_2 безпідставно перераховані кошти в розмірі 374, 00 грн; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на користь позивача ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 992,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн; стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що 04.08.2022 головним інспектором з паркування управління (інспекції ) з паркування ДТІ виконавчого органу КМР Київської міської державної адміністрації (КМДА) Максаковим Сергієм Михайловичем було складено Акт огляду відповідно до ст. 265-4 КУпАП та тимчасове затримання транспортного засобу Ford д.н.з НОМЕР_1 шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку у м. Київ, вул. Набережна Лугова, 4.

В Акті відповідачем зазначено, що позивач порушив пункт 17.1 ПДР, ч.3 ст.122 КУпАП.

Евакуацію транспортного засобу виконав КП «Центр Організації Державного Руху» м.Київ , вул.Чистяківська , 19-а. тел 044-400-85-58.

При цьому у інспектора були відсутні правові підстави щодо складання постанови.

Виходячи з цього, відповідач безпідставно отримав грошові кошти від ОСОБА_2 в сумі 1397 грн за евакуацію транспортного засобу Ford д.н.з. НОМЕР_1 , на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві безпідставно було перераховано грошові кошти в сумі 374 грн, а також незаконно стягнуто з позивачки 158 грн за зберігання даного транспортного засобу.

Таким чином, незаконними діями суб`єкта владних повноважень ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду. Крім того, незаконним притягненням до адміністративної відповідальності позивачки та доставленням автомобіля на спецмайданчик завдано останній значних душевних страждань, що нею оцінюється у 5000 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2022 року дана справа була розподілена судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.11.2022 було відкрито провадження в дані й справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Представник відповідача - Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) - до судового засідання не з`явився; відповідач був належним чином сповіщений про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв. До суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_2 постанова про накладення на неї адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст122 КпАП, не оскаржувалася та не є предметом розгляду у цій справі. При цьому зауважено на те, що нею було здійснено зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів і дане порушення є очевидним і підтверджується відповідними доказами. Вказано, що матеріалами справи та доказами підтверджується правомірність дій відповідача, а відтак підтверджується відсутність факту протиправної поведінки відповідача та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та завданою позивачці шкодою, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди. За таких обставин не підлягають стягненню і судові витрати. Крім того, зазначено, що ОСОБА_1 позовних вимог не заявлено.

Представник відповідача - Головного управління державної казначейської служби України в місті Києві - до судового засідання не з`явився; відповідач був належним чином сповіщений про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв. Направив до суду відзив, в якому зазначив, що Головне управління державної казначейської служби України прав відповідачів не порушувало, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з урахуванням необхідності заслуховування таких пояснень.

Проаналізувавши матеріали позовної заяви, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд дійшов висновку, що підстави для її розгляду за участю сторін відсутні.

Також позивачі просили витребувати у Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) адміністративний матеріал та протокол про адміністративне правопорушення від 04.08.2022 відносно позивачів.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

04.08.2022 головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки траспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максаковим С.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серії 1КІ №, відносно ОСОБА_2 за те, що 04.08.2022 о 8 год. 53 хв. нею було зупинено транспортний засіб Ford НОМЕР_1 на смузі для маршрутних транспортних засобів на вул. Антоновича, 84 в м. Києві, чим порушено п.17.1 ПДР, що свідчить про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Відповідно до даної постанови ОСОБА_2 було притягнуто до адмінстративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. У зв`язку з цим, інспектором, відповідно до ст. 265-4 КУпАП, було здійснено огляд та тимчасове затримання даного транспортного засобу. Як вбачається з акту огляду, транспортний засіб для його доставлення евакуатором (МАЗ) (ДНЗ) НОМЕР_2 на спеціальний майданчик було прийнято КП «Центр Організації Дорожнього Руху».

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно положень ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Згідно з ч. 1 cт. 260 КУпАП з метою припинення адміністративних правопорушень та для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається тимчасове затримання транспортного засобу.

Відповідно до приписів ст. 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з розділом 7 Положення про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року № 2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування.

Згідно п. 8 Порядку тимчасово затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ №990 від 14.11.2018 передбачено, що у разі коли в режимі фотозйомки (відеозапису) зафіксоване адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки), інспектор з паркування зобов`язаний розмістити на лобовому склі транспортного засобу: копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - якщо технічні можливості дають можливість установити відповідальну особу, зазначену в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення; або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності - якщо технічні можливості не дають можливості установити відповідальну особу, зазначену в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 7 вказаного Порядку у разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, інспектор з паркування складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, а якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, інспектор з паркування не складає зазначений акт і не здійснює тимчасове затримання транспортного засобу, але виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках можливо виключно за наявності обґрунтованих підстав, що особою вчинено адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 КУпАП, та є крайнім заходом для припинення цих адміністративних правопорушень, який можливо застосувати лише у разі відсутності можливості усунути в іншій спосіб та при цьому, вичерпано інші заходи впливу.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що для правильного вирішення даного спору необхідно встановити, чи був розміщений транспортний засіб позивача з порушеннями п.17.1 ПДР, оскільки це є необхідною умовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та відповідно для затримання та доставки транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Крім того, у п. 1.5 ПДР, вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Позивачка у своїй позовній заяві оскаржує обставини, встановлені інспектором з паркування транспортних засобів про порушення ним Правил дорожнього руху та, як наслідок, вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем винесена постанова відносно позивачки за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: позивачка здійснила зупинку транспортного засобу на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушила п. 17.1 ПДР.

Здійснивши аналіз наявних в матеріалах справи фото про місце розташування транспортного засобу позивачки, встановлено, що, дійсно, автомобіль нею був зупинений в порушення п.17.1 ПДР.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі просять визнати протиправним та скасувати акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №ІК 10000317 від 04.08.2022, складений головним інспектором з паркування Деснянського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Максаковим С.М.

Разом з тим, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не є індивідуальним актом, який підлягає оспорюванню, оскільки його складання лише фіксує сам факт огляду і затримання транспортного засобу.

Таким чином, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що дії інспектора з паркування транспортних засобів щодо здійснення огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідали вимогам законодавства України, а також були спрямовані на дотримання безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Позиція позивача у даній справі не є доведеною, при цьому заявлені вимоги не узгоджуються із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Посилання позивачки на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено з порушеннями вимог законодавства, суд вважає необґрунтованими, оскільки під час розгляду даної справи порушень/обмежень прав позивачки з боку суб`єкта владних повноважень встановлено не було.

Посилання позивача на окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не спростовує здійсненого ним адміністративного правопорушення. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі № 826/15341/15.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на те, що ОСОБА_1 взагалі необгрунтовано в чому саме полягає порушення його прав відповідачем.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправного та скасування акту №ІК 10000317 від 04.08.2022.

Враховуючи, що позовні вимоги у вищевказаній частині не підлягають задоволенню, то відсутні правові підстави і для задоволення похідних позовних вимог.

Також слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, ч. 3 ст. 122, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві про визнання протиправним та скасування акту № ІК 10000317 від 04.08.2022 та відшкодування шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: