Справа № 580/8669/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року справа № 580/8669/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Соснівського відділу у місті Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Соснівського відділу у місті Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Державної міграційної служби України, в якій з урахуванням заяви від 12.10.2023 просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 07.09.2023 №0098, яким відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці російської федерації у продовженні строку перебування на території України та зобов`язати прийняти за результатами розгляду рішення щодо продовження строку перебування на території України з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення;

- зобов`язати Соснівський відділ у місті Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області повторно розглянути заяву громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 15.08.2023 щодо продовження строку перебування на території України.

17.10.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішення №0098 від 07 вересня 2023 року про відмову в продовженні строку перебування на території України громадянці російської Федерації ОСОБА_1 не відповідає вимогам обґрунтованості та добросовісності, оскільки не містить конкретних мотивів його прийняття.

28 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , громадянином України, укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Працівником Соснівського районного відділу у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області при прийнятті заяви на продовження строку перебування на території України не повідомлено та не доведено до відома позивача про виникнення сумнівів щодо достовірності певних фактів чи справжності мотивів перебування в Україні, та в подальшому також не інформовано, що позбавило позивача можливості обґрунтувати та надати всі докази тих обставин чому позивач просить продовжити строк перебування в Україні.

Позивач позбавлена Соснівським районним відділом у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області та Державною міграційною службою України свого права на повноцінну участь у вирішенні питання про продовження строку перебування на території України.

Позивач зазначила, що після продовження строку перебування на території України, отримання посвідки на тимчасове (постійне) проживання на території України, бажає стати громадянкою України.

На підставі наведеного позивач вважає, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Представник відповідача Державної міграційної служби України, подав до суду відзив на адміністративний позов, у якому останній просить відмовити в задоволенні адміністративного позову. Позиція відповідача мотивована тим, що під час розгляду заяви про продовження строку перебування громадянки російської федерації ОСОБА_1 встановлено, що 28.01.2022 вказана іноземна громадянка уклала шлюб з громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 28 січня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проте у неї була відсутня довгострокова віза D.

Наявність довгострокової візи D є обов`язковою вимогою для оформлення посвідки на тимчасове проживання. Натомість, відсутність такої візи є підставою для прийняття територіальним органом ДМС рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Станом на час прийняття оскаржуваного рішення позивачка перебувала на території України з порушенням строків, визначених пунктом 2 Порядку № 150, та ухилялась від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування.

Оскільки у заявниці відсутня довгострокова віза D, обов`язковість якої для громадян російської федерації визначена законодавством, тому підстави для оформлення посвідки на тимчасове проживання з метою возз`єднання сім`ї з громадянином України відсутні.

Позивач подала до суду письмові пояснення, в яких вказала про безпідставність тверджень відповідача щодо перебування на території України з порушенням строків та ухиленні позивача від виїзду з України.

Так, позивач зазначила, що 24.02.2022 Соснівським відділом у місті Черкаси УДМС у Черкаській області прийнято рішення про продовження строку перебування в Україні заявниці строком до 23.05.2022.

18.05.2022 позивач звернулась до Управління державної міграційної служби України в Черкаській області із заявою, в якій просила видати посвідку на тимчасове проживання в Україні, так як вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином України, а термін дії тимчасового перебування спливає.

Листом від 23 травня 2022 року Управління державної міграційної служби України в Черкаській області повідомило, про те, що до прийняття нормативно-правового акту щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, ДМС тимчасово припинено прийом заяв від громадян російської федерації, зокрема, щодо оформлення документів про право тимчасового перебування/проживання на території України згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.22 № 165.

Позивач зазначила, що завчасно звернулась до уповноваженого органу ДМС із заявою щодо надання посвідки на тимчасове проживання, але внаслідок початку війни та відсутності законодавчого врегулювання не мала змоги отримати дозвільні документи на право проживання в Україні, тому вважає, що перебуває на території України легітимно.

Твердження відповідача щодо порушення законодавчих актів, а всі вони відповідають періоду після 01.07.2022, суперечать частині першій статті 58 Конституції України, щодо законів, які не мають зворотної дії в часі.

Відповідач також зазначає, що для видачі посвідки на тимчасове перебування міграційна служба керується підпунктом 1 пункту 32 Порядку оформлення посвідки для оформлення посвідки на тимчасове проживання №322 від 25.04.2018, однак такий порядок введений в дію 12.09.2023, тобто після прийняття 07.09.2023 оскарженого рішення. Однак, позивач не просила отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, а згідно заяви про продовження строку перебування на території України від 15.08.2023.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка набула чинності 01.07.2022 року № 692 і поширює свою дію на осіб які будуть в`їжджати на територію України з 01.07.2022, але позивач на території України перебуває (заїхала) 23.02.2022 року з метою возз`єднання сім`ї.

Позивач подала разом із заявою пояснення, в яких зазначила, що має першочергові цілі, та коротку історію перебування в Україні, а також зазначила, що приїхала в Україну для возз`єднання з сім`єю, та хоче бути громадянкою України.

На підставі наведеного позивач вважає необґрунтованим рішення про відмову у продовженні строку перебування на території України.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 16.11.2021 громадянка російської федерації ОСОБА_1 прибула на територію України, про що міститься відмітка в закордонному паспорті громадянки російської федерації НОМЕР_2 .

28 січня 2022 року між громадянкою російської федерації ОСОБА_1 та громадянином України ОСОБА_2 , укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №86; прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 січня 2022 року.

10 лютого 2022 року ОСОБА_1 вибула за межі території України через КПП Бориспіль.

В подальшому, 23 лютого 2022 року ОСОБА_1 в`їхала на територію України через вказаний КПП Бориспіль, про що міститься відмітка в закордонному паспорті громадянки російської федерації НОМЕР_2 .

24 лютого 2022 року Соснівським районним відділом у місті Черкаси Управління державної міграційної служби України в Черкаській області на підставі прийнятого рішення від 24 лютого 2022 року, яким продовжено строк перебування ОСОБА_1 в Україні на 90 днів до 23 травня 2022 року, про що зроблено відмітку в закордонному паспорті громадянки російської федерації НОМЕР_2 .

18 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Управління державної міграційної служби України в Черкаській області з заявою, в якій просила видати посвідку на тимчасове проживання в Україні, у зв`язку з перебуванням у шлюбі з громадянином України, зазначивши, що в Україні проживає з 16.11.2021.

До заяви додано ксерокопію закордонного паспорта та свідоцтва про шлюб.

Листом №7101.3.1-3650/71.1-22 від 23 травня 2022 року Управління державної міграційної служби України в Черкаській області повідомило, що на період дії воєнного стану та протягом одного місяця після його припинення чи скасування законодавством визначені деякі особливості надання адміністративних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №165 «Деякі питання реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб» зупинено строки надання адміністративних послуг суб`єктами їх надання та строки видачі дозвільними органами документів дозвільного характеру на час дії воєнного стану в Україні.

Також повідомлено, що для оформлення посвідки на тимчасове проживання іноземець або особа без громадянства подає такі документи:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу, неї громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбаченої законодавством і міжнародними договорами України;

2) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

3) дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки;

4) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Крім документів вказаних вище, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», додатково подаються документи, зазначені у пункті 33 Порядку оформлення. Тобто, для оформлення посвідки на тимчасове проживання іноземці або особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з громадянами України, подають:

- документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України;

- паспорт громадянина України, з яким іноземець перебуває у шлюбі, який подається особисто громадянином України.

15.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до Сосніського відділу у м. Черкаси Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області з заявою, в якій просила продовжити строк перебування на території України до 15.12.2023.

До заяви від 15.08.2023 ОСОБА_1 додала копію закордонного паспорту громадянки російської федерації НОМЕР_2 ; нотаріально засвідчений переклад цього паспорту на українську мову; гарантійний лист приймаючої сторони громадянина України ОСОБА_4 ; копію паспорту громадянина України ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про шлюб з громадянином України ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 28 січня 2022 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 ; письмові пояснення щодо підстав продовження тимчасового перебування в Україні.

Листом Сосніський відділ у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області №7111.2/2463-23 від 15.08.2023 звернувся до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, з проханням розглянути питання та прийняти відповідне рішення щодо продовження строку перебування на території України громадянці російської федерації ОСОБА_1 .

В свою чергу, управління Державної міграційної служби України в Черкаській області 16.08.2023 направило подані позивачем документи до Державної міграційної служби України.

Листом №8.1/3490-23 від 06.09.2023 Державна міграційна служба України повідомила управлінню Державної міграційної служби України в Черкаській області про прийняте рішення про відмову у продовженні строку перебування на території України громадянці російської федерації ОСОБА_1 .

З рішення від 07.09.2023 №0098 Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України вбачається, що підставою для відмови в продовженні строку перебування на території України є пп. 6 п. 10 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150.

12.09.2023 ОСОБА_1 отримала особисто копію рішення Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Порядок та підстави для продовження іноземцям та особам без громадянства строку перебування на території України на час прийняття оскарженого рішення були врегульовані Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон № 3773-VI), Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150, в редакції чинній до 16.09.2023 (далі Порядок №150).

У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону №3773-VI передбачено, що іноземцю або особі без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування в Україні на період існування обґрунтованих підстав для подальшого перебування.

Для продовження строку перебування в Україні подаються такі документи:

1) заяви іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочі дні до закінчення встановленого строку перебування на території України. У разі пропуску іноземцем або особою без громадянства строку подання заяви з підстав, що унеможливлюють їх виїзд з території України, іноземцеві або особі без громадянства може бути продовжено строк перебування в Україні, за умови подання підтверджувальних документів. Якщо при цьому іноземець або особа без громадянства порушили встановлені строки перебування в Україні, питання продовження строку перебування може бути вирішене лише після притягнення цих осіб та приймаючої сторони до відповідальності згідно із законом:

2) документи, що підтверджують наявність підстав для подальшого перебування на території України:

3) паспортний документ іноземця або особи без громадянства;

4) паспорт (паспортний документ) приймаючої сторони (фізичної особи) або представника приймаючої сторони (юридичної особи);

5) документи, що підтверджують наявність достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони.

Відповідно до пп. 1 п. 6 Порядку №150, в редакції чинній до 16.09.2023, строк перебування на території України продовжується іноземцям та особам без громадянства, які прибули за короткостроковою візою, а також іноземцям з держав з безвізовим порядком в`їзду, за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України, виконання службових обов`язків іноземним кореспондентом або представником іноземного засобу масової інформації тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більш як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну.

Згідно п. 7 Порядку №150, в редакції чинній до 16.09.2023, рішення про продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України понад встановлені цим Порядком строки приймається керівником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником у разі подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України та наявності підстав, які не дають змоги виїхати з України, відповідно до статті 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також Головою ДМС або його заступником в інших випадках за умови подання підтверджувальних документів.

Згідно пп. п. 9 Порядку №150, в редакції чинній до 16.09.2023, для продовження строку перебування на території України іноземець та особа без громадянства і приймаюча сторона разом із заявою подають такі документи:

1) у разі, коли приймаючою стороною є фізична особа: паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), копію його сторінок з особистими даними, візою (за наявності) і відміткою про реєстрацію та/або копію імміграційної картки (за наявності); переклад українською мовою сторінок паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений в установленому законодавством порядку; паспортний документ фізичної особи, що є приймаючою стороною (після пред`явлення повертається), та копію його сторінок з особистими даними; копію посвідки на постійне чи тимчасове проживання або іншого документа, що підтверджує законність перебування на території України (якщо приймаючою стороною є іноземець та особа без громадянства); документ, що підтверджує наявність фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України, чи гарантійний лист приймаючої сторони про взяття на себе зобов`язань із сплати всіх витрат, пов`язаних з перебуванням іноземця та особи без громадянства на території України та їх виїздом з України; документ про право власності або свідоцтво про державну реєстрацію права власності на житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування (після пред`явлення повертається), та його копія, а в разі, коли житло не належить приймаючій стороні, - письмова згода власника (співвласника) такого житла. Якщо житло, яке надається іноземцеві та особі без громадянства для перебування, перебуває в державній або комунальній власності, замість документа про право власності подається документ, що підтверджує право приймаючої сторони на користування таким житлом (ордер, договір найму/оренди/піднайму тощо) (після пред`явлення повертається), та його копія, а також письмова згода на перебування іноземця та особи без громадянства всіх повнолітніх осіб, місце проживання яких зареєстровано в такому житлі; чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра; квитанція про сплату державного мита за продовження строку перебування або документ, який підтверджує наявність пільг щодо сплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону №3773-VI у продовженні строку перебування в Україні відмовляється в разі: 1) відсутності достатнього фінансового забезпечення для покриття витрат, пов`язаних із перебуванням іноземця або особи без громадянства в Україні, або відповідних гарантій від приймаючої сторони; 2) коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні; 3) коли іноземець або особа без громадянства не подали відповідного підтвердження підстав для подальшого перебування на території України; 4) коли дані, отримані з відповідних автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів державних органів, не підтверджують подану іноземцем або особою без громадянства інформацію; 5) подання іноземцем або особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів; 6) коли виявлено факти невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду в Україну; 7) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 8) необхідності охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

Згідно п. 10 Порядку №150, в редакції чинній до 16.09.2023, встановлено, що рішення про відмову в продовженні строку перебування іноземця та особи без громадянства на території України приймається в разі: 1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку; 2) необхідності охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні; 3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі; 4)подання іноземцем та особою без громадянства завідомо неправдивих відомостей чи підроблених документів; 5) коли виявлено факти невиконання іноземцем та особою без громадянства рішення суду чи органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов`язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в`їзду в Україну; 6) коли є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження; 7) відсутності в іноземця та особи без громадянства достатнього фінансового забезпечення на період перебування або відповідних гарантій приймаючої сторони.

Зазначене рішення може бути оскаржене до територіального органу ДМС (у разі, коли рішення прийняте територіальним підрозділом ДМС), ДМС або суду.

З наведених законодавчих приписів слідує висновок, що однією з підстав відмови в продовженні строку перебування іноземця на території України, яка визначена пп. 6 п. 10 Порядку №150 та покладена в основу оскарженого рішення, є наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець та особа без громадянства мають інші, ніж заявлені у заяві, підстави та мету перебування в Україні або вони не подали відповідного підтвердження.

Саме цією нормою керувалась ДМС України ухвалюючи рішення про відмову позивачу в продовженні строку перебування на території України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що для дотримання вимог щодо обґрунтованості та добросовісності не достатньо лише посилання на норму Порядку №150, рішення повинно містити посилання на фактичні обставини його прийняття та документи, які слугували для цього.

Рішення відповідача не відповідає усім вказаним вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, вимогам обґрунтованості та добросовісності, оскільки не містить конкретних мотивів його прийняття, натомість в ньому зазначено лише посилання на пп. 6 п. 10 Порядку №150.

У відзиві на адміністративний позов відповідач Державна міграційна служба України посилається на те, що у разі необхідності отримання позивачем посвідки на тимчасове місце проживання остання повинна мати довгострокову візу типу D.

У цьому контексті суд звертає увагу, що відмовляючи у продовженні строку перебування в Україні на підставі пп. 6 п. 10 Порядку №150, відповідач повинен був зазначити які саме обґрунтовані підстави вважати, що позивач переслідує іншу мету перебування в Україні, ніж шлюбні відносини з чоловіком.

Відповідач помилково вважав, що повинен перевірити наявність підстав для отримання позивачем посвідки на тимчасове проживання, оскільки її отримання встановлено іншими нормами Закону, натомість позивач подала заяву про продовження строку перебування на території України.

Вказана в заяві позивача підстава для подальшого перебування в Україні отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, є лише вказівкою про наміри законного перебування на території України в подальшому.

Як наслідок, твердження відповідача про необхідність наявності візи типу D на дату подачі заяви від 15.08.2023 свідчить про витребування у позивача документу, надання якого не передбачено нормами Закону №3773-VI та Порядку №150, для продовження строку перебування на території України.

Суд звертає увагу, що наміри позивача на возз`єднання з сім`єю та отримання у зв`язку з цим посвідки на тимчасове проживання в Україні вбачаються з наданих позивачем Сосніському відділу у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області пояснень від 15.08.2023, які додані до заяви про продовження строку перебування на території України від 15.08.2023.

Можливість чи неможливість реалізації намірів позивача залежить від законодавчого регулювання та може бути підставою для їх розгляду у майбутньому, однак не свідчить, що заявлені нею наміри, які підтверджуються наданими документами, є неправдивими.

Відповідач не навів обґрунтованих тверджень для того щоб вважати, що у позивача є інші підстави та мета перебування в Україні.

У відповідності до ч. 14 ст. 4 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

В силу положень ч. 14 ст. 5 Закону №3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування.

Отже, Закон №3773-VI передбачає, що укладення шлюбу з громадянином України дає право на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні, тому вказані позивачем у заяві від 15.08.2023 наміри відповідають вимогам Закону.

Враховуючи вищевикладені встановлені обставини, суд вважає, що відповідач Державна міграційна служба України, заперечуючи проти позову, з посиланням на відповідні докази, не довів правомірності свого рішення, що є підставою для його скасування.

Щодо вимог позивача про зобов`язання Соснівського відділу у місті Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області повторно розглянути заяву від 15.08.2023, суд зазначає, що вказаний орган не здійснював розгляд заяви позивача, відповідно не допустив порушення прав позивача, тому позовні вимоги до цього органу задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а тому враховуючи викладене суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути пропорційно до задоволеної частини позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Державної міграційної служби України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 07.09.2023 №0098.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної міграційної служби України (вул. Володимирська, 9, м. Київ, 01001, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО