Справа № 380/26713/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 рокусправа № 380/26713/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач ОСОБА_2 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком довідок про заробітну плату за період його роботи у російській федерації, зокрема № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області із 21.11.2022 здійснити належне обчислення пенсії ОСОБА_1 та врахувати при визначенні розміру пенсії довідки про заробітну плату за період роботи ОСОБА_1 у російській федерації, зокрема № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022 із Пенсійного фонду російської федерації.

Ухвалою від 17.11.2023 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у зв`язку з набранням законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/18260/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням № 95 від 07.07.2023 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 21.11.2022 та зараховано до страхового стажу періоди роботи з 05.05.1986 до 25.08.1986, з 30.04.1987 до 28.11.1987, 08.12.1987 до 05.12.1989 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_1 та з 15.08.2006 до 15.12.2020 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_2 . Однак, довідки про заробітну плату за № 238, 239 від 28.09.2021, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи за період роботи із 15.08.2006 до 15.12.2020 для розрахунку пенсії не враховано. Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо врахування вказаних довідок, однак отримав відмову.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 05.12.2023 (вх. № 93827), у якому зазначає, що зарахування заробітної плати за період роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав здійснювалося до 01 січня 2023 року за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць СНД, на території яких провадилася трудова діяльність та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а також актом проведеної перевірки достовірності та обгрунтованості видачі довідок для призначення (перерахунку) пенсії органами Пенсійного фонду російської федерації. Для розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 не враховано заробітну плату позивача за період його роботи на території російської федерації, оскільки відомості про заробітну плату не підтвердженні первинними документами та актом проведеної перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії. Крім цього, російська федерація ще у червні 2022 року денонсувала Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, тому з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Підстави для врахування при проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 заробітної плати, отриманої на території російської федерації відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 12.12.2023 (вх. № 95461), у якому зазначає, що ОСОБА_1 працював в період чинності Угоди, всі відрахування із заробітної плати перераховувалися згідно з міжнародними документами росією до України, право на призначення пенсії у нього виникло також за час дії даної Угоди, довідки про заробітну плату видані також в період дії даної Угоди і відповідно на нього поширюються гарантії передбачені даної Угодою.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 21.04.2023 у справі № 380/18260/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2023, адміністративний позов задовольнив; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.11.2022 № 95 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) періоди роботи з 05.05.1986 до 25.08.1986, з 30.04.1987 до 28.11.1987, з 08.12.1987 до 05.12.1989 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_4 та з 15.08.2006 до 15.12.2020 згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_2 та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з дня подання заяви про призначення пенсії - 21.11.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 ко.; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

На виконання вказаного рішення суду відповідач з 21.11.2022 призначив позивачу пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 05.05.1986 до 25.08.1986, з 30.04.1987 до 28.11.1987, 08.12.1987 до 05.12.1989 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_1 та з 15.08.2006 до 15.12.2020 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_2 .

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою, в якій просив розрахувати пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату за період його роботи у російській федерації, зокрема № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022.

Листом від 27.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України повідомило позивача, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. 02.12.2022 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів Україну від 29.11.2022 № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниці, Співдружності Незалежних - Держав у галузі пенсійного забезпечення». Враховуючи вищезазначене, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31 грудня 1991 року. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України на умовах, визначених частинок) першою-статті 40 Закону № 1058.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за період його роботи у російській федерації, зокрема № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022 протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до частини 1, 2 статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Наведеними у статті 1 вказаного Закону: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою - третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацами першим, другим частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається поряд з національним законодавством, із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14 січня 1993 року) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Відповідно до статті 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі - також Угода від 13 березня 1992 року), яка була чинною на момент звернення позивача за призначенням пенсії, поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5).

Згідно з частиною 2 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди від 13 березня 1992 року), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання інформувати одна одну про діюче в їхніх державах пенсійне законодавство, наступні його зміни, а також вживати необхідних заходів щодо встановлення обставин, які мають вирішальне значення для визначення права на пенсію та її розміру (стаття 10 Угоди від 13 березня 1992 року).

Угодою від 13 березня 1992 року встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, наведені положення зазначених вище Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. При цьому обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 21.04.2023 у справі № 380/18260/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2023, адміністративний позов задовольнив; визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.11.2022 № 95 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) періоди роботи з 05.05.1986 до 25.08.1986, з 30.04.1987 до 28.11.1987, з 08.12.1987 до 05.12.1989 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_4 та з 15.08.2006 до 15.12.2020 згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_2 та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з дня подання заяви про призначення пенсії - 21.11.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Періоди роботи з 05.05.1986 до 25.08.1986, з 30.04.1987 до 28.11.1987, з 08.12.1987 до 05.12.1989 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_4 та з 15.08.2006 до 15.12.2020 - згідно із записами трудової книжки серія НОМЕР_2 у ТОВ "Воскресенський завод машинобудування" зараховані до страхового позивача та дають право на призначення пенсії, то, відповідно, і обчислення пенсії має проводитися із заробітку (доходу) за такі періоди роботи.

Розмір заробітної плати (доходу) за вищевказані періоди підтверджується довідками про заробітну плату за період його роботи у російській федерації, зокрема № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідкою № 271 від 10.02.2022, які була надана позивачем пенсійному органу разом із заявою про призначення пенсії.

Вказані довідки про заробітну плату (дохід) з 2006 року по 2020 рік підписані керівником та завірені печаткою підприємства.

Підставою їх видачі є особові рахунки, на всі виплати нараховані та виплачені в пенсійний фонд російської федерації страхові внески.

Суд вказує, що будь-яких посилань на невідповідність довідок чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідач в оскаржуваному рішенні не навів.

Отже, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії з урахуванням заробітної плати, вказаної у згаданих довідках.

Під час обчислення пенсії за віком позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані вище періоди роботи, як це передбачено частиною 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

З урахуванням введеного в Україні правового режиму воєнного стану органи Пенсійного фонду України позбавлені можливості в повному обсязі виконувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року суд зазначає, що обов`язок отримання інформації від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи після 01 січня 2004 року покладений саме на орган, що призначає пенсію, у спірному випадку на відповідача. Позаяк відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, саме на Пенсійний фонд України (а не громадянина, який претендує на призначення пенсії) покладено виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції в тому числі і щодо виконання Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14 січня 1993 року та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 року, для встановлення права на пенсію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.09.2019, що ухвалена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1,8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Стосовно посилань відповідачів на те, що з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді від 13 березня 1992 року то станом на сьогодні пенсії громадянам, які проживали/перебували на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом №1058, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першоюстатті 40 Закону № 1058, суд зазначає таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому відповідними Указами Президента України строк дії правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Як уже зазначено вище постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Однак, на переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з цією державою.

Тому суд вважає необґрунтованими доводи відповідачів щодо неможливості обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням наданих довідок про заробітну плату, з огляду на припинення 01.012023 участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, оскільки, довідки видані у 2021 - 2022 рр. (до припинення Угоди).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що органом пенсійного забезпечення безпідставно не враховано позивачу заробітну плату згідно з довідоками про заробітну плату № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022, тому такі дії відповідача належить визнати протиправними.

Пенсія за віком позивачу призначена відповідачем з 21.11.2022, а тому саме з цієї дати призначена пенсія підлягає перерахунку (обчисленню) та виплаті з урахуванням довідок про заробітну плату № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 (с. Лучиці, Червоноградський район, Львівська область, 80105, РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахування довідок про заробітну плату № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 21.11.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідок про заробітну плату № 237, 238, 239 від 28.09.2021 та довідки № 271 від 10.02.2022, із урахуванням виплачених сум

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1073,60 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21.12.2023.

Суддя Кедик М.В.