Справа № 358/818/23
Суддя: Романенко К. С.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 358/818/23 Провадження № 2-а/358/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Романенко К.С,

за участю:

секретаря судового засідання Шпак К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Ковальського В.В.,

представників відповідачів Будянської Ю.В., Матяш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, виконавчого комітету Богуславської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

09 червня 2023 року до Богуславського районного суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, виконавчого комітету Богуславської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до позовної заяви, позивач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради № 11-1 від 31.05.2023 про накладення на неї - ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 850 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та провадження у справі закрити. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2023 року, зазначену справу передано в провадження судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С.

Ухвалою від 13 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, виконавчого комітету Богуславської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без руху та позивачу надано десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки поданого адміністративного позову у спосіб зазначений в ухвалі.

На виконання ухвали суду від 13 червня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, 15 червня 2023 року представник позивача адвокат Ковальський В.В. виконав недоліки, які були зазначені в ухвалі суду, надавши суду оригінал постанови № 11-1 про накладення адміністративного стягнення від 31 травня 2023 року, винесеної стосовно ОСОБА_1 адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. від 20 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено судовий розгляд по суті.

03 липня 2023 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради № 11-1 від 31.05.2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП є законною, обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Обставини правопорушення, вчиненого позивачкою, повно та чітко зафіксовані в протоколі, перевірені та підтверджені під час розгляду адміністративної справи, на підставі чого 31 травня 2023 року було винесено постанову № 11-1 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. На думку відповідача, хибними є твердження позивача, що постанова про накладення на ОСОБА_1 стягнення є незаконною та необґрунтованою. Під час розгляду справи в повній мірі враховано обставини порушення, особу порушника та накладено стягнення в межах санкції статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні 17.10.2023 позивачка ОСОБА_1 , своєї вину у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП не визнала, вказала, що ніяких об`єктів виносної торгівлі (лотків, зонтиків і стільців) вона не розміщувала, та просила позов задовольнити та скасувати винесену відносно неї постанову.

Представник позивача - адвокат Ковальський В.В. в судовому засіданні 17.10.2023 просив суд задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини. Зокрема, наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення складено в порушення вимог ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі не зазначено місце вчинення правопорушення. Адреса зазначена в протоколі, а саме АДРЕСА_1 не є прибережною зоною, а є адресою місця знаходження торгівельного магазину. Крім того, в порушення вимог ст. 280 КУпАП адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області при розгляді протоколу відносно ОСОБА_1 не було встановлено чи винна саме ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що ставиться її в провину. Додатково пояснив, що переглянуте відео не містить інформації щодо предмету доказування.

В судовому засіданні 17.10.2023 представник відповідача Будянська Ю.В. позов не визнала, обґрунтовуючи свою позицію фактами викладеними у відзиві на адміністративний позов. При цьому вказала на те, що адміністративна комісія виконавчого комітету Богуславської міської ради справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП розглянула повно та всебічно, врахувавши докази додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Представник позивача Ковальський В.В. в судове засідання призначене на 21.12.2023 не з`явився, проте надіслав до суду заяву та просив розглядати справу у його відсутність, та зазначив, що позов ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Будянська Ю.В. в судове засідання призначене на 21.12.2023 не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та зазначила, щодо задоволення позову ОСОБА_1 заперечують.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 11-1 від 31 травня 2023 року, винесеної адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області, позивача ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень за те, що ОСОБА_1 15 травня 2023 року по АДРЕСА_1 було здійснено встановлення об`єктів виносної торгівлі в прибережно-захисній смузі річки Рось, що є порушенням Правил благоустрою території Богуславської територіальної громади Обухівського району Київської області, затверджених рішенням сесії Богуславської міської ради № 2836-33-VII від 31.08.2022 та зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 15.05.2023 (а.с. 12).

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 15.05.2023, складеного старшим інспектором КП БМР «Богуславблагоустрій» Гутніченком Ю.Ю. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.05.2023 по вул. Мисайлівська, 12 А незаконно встановила об`єкти виносної торгівлі в природоохоронній смузі, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП. Свідками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2022 року на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів" Богуславською міською радою прийнято рішення №2836-33 VII, яким затверджено Правила благоустрою населених пунктів Богуславської міської територіальної громади.

Відповідно до ст.152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП становлять наступні елементи:

- об`єкт правопорушення суспільні відносини у сфері громадського благоустрою;

- об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах;

- суб`єкт правопорушення громадянин, громадянин суб`єкт підприємницької діяльності, посадова особа;

- суб`єктивна сторона правопорушення вина у формі умислу або необережності.

Згідно листа Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 24 липня 2020 року №56-36/320, до об`єктів торгівлі відносяться будь-яка торговельна точка як стаціонарної мережі (магазини, пункти стаціонарної дрібнороздрібної торговельної мережі - кіоски, палатки, ларі, ларьки, павільйони, торговельні автомати), так і пересувної мережі (автомагазини, автокафе, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання низькотемпературні лотки-прилавки, розноски, лотки, столики тощо).

Статтею 73 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні встановлено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Тобто, законом встановлено, що органи місцевого самоврядування у разі надання їм відповідних повноважень можуть приймати відповідні акти, які є обов`язковими для виконання, зокрема і громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, а у випадку невиконання вимог таких актів громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 10 Закону України Про благоустрій населених пунктів передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.

Згідно статті 20 цього ж закону, організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини другої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів та не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ст. 278 КпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 254 КпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 255 КпАП України право складати протоколи про адміністративні правопорушення мають, зокрема, посадові особи, уповноважені на те виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад (частини перша - четверта статті 41, статті 103-1, 103-2, 104, частина перша статті 106-1, статті 106-2, 149 - 152, частини перша та друга статті 152-1, статті 154, 155, 155-2, 156, 156-1, 156-2, 159 - 160, стаття 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 183, 185-1, 186-5, 197, 198.

Статтею 256 КпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані, зокрема, утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.

Згідно з ст. 152 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Так, як було встановлено в судовому засіданні у протоколі про адміністративне правопорушення від 15 травня 2023 року не повно зазначено обставин адміністративного правопорушення, а саме не вказано місце вчинення правопорушення та відсутнє посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Особа, яка складала вказаний протокол обмежилась лише вказівкою на порушення правил благоустрою Богуславської територіальної громади Обухівського району, не зазначивши конкретних пунктів вказаних правил.

Посилання представника відповідача на те, що позивач порушив Правила благоустрою території Богуславської територіальної громади Обухівського району Київської області, що затверджені рішенням Богуславської міської ради і які є загальнодоступними, оскільки розміщені на сайті міськради, з огляду на бланкетний характер норми (диспозиції) ст. 152 КпАП України не звільняє посадову особу від обов`язку зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення з посиланням на конкретний пункт Правил благоустрою, порушення якого ставиться у вину особі.

Окрім того, стаття 279 КпАП України встановлено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 281 КпАП України при розгляді колегіальним органом справи про адміністративне правопорушення ведеться протокол, в якому зазначаються: 1) дата і місце засідання; 2) найменування і склад органу, який розглядає справу; 3) зміст справи, що розглядається; 4) відомості про явку осіб, які беруть участь у справі; 5) пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, їх клопотання і результати їх розгляду; 6) документи і речові докази, досліджені при розгляді справи; 7) відомості про оголошення прийнятої постанови і роз`яснення порядку та строків її оскарження. Протокол засідання колегіального органу підписується головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Як вбачається з постанови засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Богуславської міської ради № 11-1 від 31 травня 2023 року відсутні відомості про те, що під час розгляду справи були допитані свідки правопорушення, про яких зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, у постанові № 11-1 від 31.05.2023 та протоколі про адміністративне правопорушення № 2 від 15.05.2023 конкретно не зазначено, місце вчинення правопорушення, а вказано адресу « АДРЕСА_1 …», що як було встановлено в судовому засіданні не є прибережною зоною річки Рось, а є адресою місця знаходження торгівельного магазину.

У той же час надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення письмових пояснень зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не містять.

В свою чергу, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення правопорушення, оскільки протокол є предметом оцінки органу, який уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи у сукупності з іншими доказами, які в даній справі відсутні.

Разом з тим, під час дослідження в судовому засіданні наданого представником позивача аудіозапису засідання адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради від 31 травня 2023 року, встановлено, що під час розгляду комісією матеріалів складених старшим інспектором КП БМР «Богуславблагоустрій» Гутніченком Ю.Ю. стосовно ОСОБА_1 , а саме протоколу № 2 від 15.05.2023, яким було зафіксовано факт встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.05.2023 по АДРЕСА_1 об`єктів виносної торгівлі в природоохоронній смузі річки Рось, що є правопорушенням, Правил благоустрою території Богуславської територіальної громади Обухівського району Київської області, затверджених рішенням сесії Богуславської міської ради № 2836-33-VІІІ від 31.08.2022, за що відповідальність передбачена ст.152 КУпАП, було заслухано ОСОБА_1 , яка не визнала правопорушення передбачене ст.152 КУпАП. При цьому, посилалася на те що нею не встановлювалися об`єкти виносної торгівлі в природоохоронній смузі річки Рось, а саме палатки та столики і торгівля там не здійснювалася. Зонтики були встановлені її чоловіком для комфортного відпочинку матерів з дітками в період перебування під сонцем на пляжі. Крім того, під час розгляду протоколу було допитано старшого інспектора КП БМР «Богуславблагоустрій» ОСОБА_4 , який підтвердив, що самого факту торгівлі зафіксовано не було. Протокол було складено на ОСОБА_1 за фактом облаштування об`єктів виносної торгівлі в природоохоронній смузі річки Рось.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, вбачається що старшим інспектором КП БМР «Богуславблагоустрій» Гутніченком Ю.Ю. стосовно ОСОБА_1 , було складено протокол за порушення Правил благоустрою території Богуславської територіальної громади Обухівського району Київської області, а саме за встановлення двох зонтиків та столиків зі стільцями, що видно з відео запису, що знаходяться поряд з спортивним майданчиком біля річки Рось.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи судом було викликано для допиту у якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Так, свідок ОСОБА_5 повідомив, що він працює інспектором КП БМР «Богуславблагоустрій» і напочатку літа 2023 року до нього звернулися жителі міста зі скаргами, що на пляжі біля «Старої бані» копають яму, ставлять палатки, для розпивання спиртних напоїв і по приїзду на вказане повідомлення він прибувши до зазначеного місця побачив викопану яму, влаштовані столики та палатки і чоловіка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого було складено протокол за участі свідків щодо ОСОБА_1 за порушення Правил благоустрою. Якими нормативними актами керувався при складанні зазначеного протоколу щодо ОСОБА_1 однозначно не відповів.

Свідок, ОСОБА_4 , який є старшим інспектором КП БМР «Богуславблагоустрій» який фактично фіксував та складав протокол про адміністративне правопорушення №2 від 15.05.2023, щодо ОСОБА_1 зазначив, що про факт даного порушення його було повідомлено жителем міста Богуслав, на що він зреагував і вже на місці встановив порушення правил благоустрою ОСОБА_8 шляхом візуального огляду прибережної зони біля річки Рось, що неподалік АДРЕСА_1 . Який пункт Правил благоустрою було порушено ОСОБА_1 не відповів, зазначив лише про порушення ст. 152 КпАП України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суд вважає, що адміністративною комісією Богуславської міської ради не вірно вказане посилання на порушення позивачкою "Правил благоустрою населених пунктів Богуславської територіальної громади" свідчить про порушення прав, визначених частини 1 статті 57 Конституції України згідно якої кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Суперечливе формулювання нормативних приписів нівелює таку гарантію.

Також, слід зауважити, що, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, органи місцевого самоврядування мають певний обсяг повноважень зокрема і сфері дотримання вимог законодавства, що визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, однак поряд з цим органи місцевого самоврядування не можуть приймати рішення, якими визначати інший порядок ніж встановлений законами України, оскільки такі рішення є підзаконними нормативними актами та мають меншу юридичну силу у порівнянні із законом.

Статтею 16 Закону України Про благоустрій населених пунктів, який регулює відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів, і спрямовується на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, встановлено обмеження при використанні об`єктів благоустрою.

Так, згідно вказаній статті, на об`єктах благоустрою забороняється:

1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;

2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо;

3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;

4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;

5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;

6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції;

7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;

8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;

9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Вказаною статтею встановлено вичерпний перелік обмежень у використанні об`єктів благоустрою, який при цьому не містить положень стосовно самовільного зайняття території об`єкта благоустрою населеного пункту, при цьому Правила благоустрою території Богуславської територіальної громади є підзаконним нормативно-правовим актом та має меншу юридичну силу, ніж закон, а тому враховуючи частину 4 статті 9 КАС України яка передбачає, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Так, адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, та при розгляді справи щодо ОСОБА_1 , не взято до уваги вимоги ст. 251 КУпАП, не надано оцінку поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в результаті чого не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усіх обставин справи. Як наслідок було винесено незаконне рішення в справі про адміністративне правопорушення.

Відеозаписом який долучено до матеріалів справи та який було переглянуто в судовому засіданні не доводиться факт вчинення саме позивачкою ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП.

Також, суд критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому суд виходить з основних засад провадження щодо притягнення особи до відповідальності, зокрема розгляд справи неупередженим органом або судом, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 року, заява № 8692/79, суд визначає критерії неупередженості: суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі, об`єктивний - визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Так, виходячи з аналізу змісту ст. 272 КУпАП, яка визначає статус свідка, не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставин справи і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. Залучення у якості свідків інспекторів КП БМР «Богуславблагоустрій» ставить під сумнів об`єктивність дій відповідачів, оскільки не можуть бути залучені як свідки особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Окремо, суд зазначає, що згідно постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 11-1 від 31 травня 2023 року на громадянку ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень 00 коп. З резолютивної частини оскаржуваної постанови вбачається, що до адміністративної відповідальності притягується саме громадянка ОСОБА_1 .

Натомість, санкція ст.152 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, до громадянки ОСОБА_1 застосовується санкція - стягнення у| вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, яка передбачена ст. 152 КУпАП для застосування стягнення до посадових осіб та громадян-суб`єктів підприємницької діяльності.

Зазначені вище обставини свідчать про істотне порушення прав ОСОБА_1 під час розгляду адміністративною комісією виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області.

У ході розгляду справи було встановлено, що досліджені матеріали не відповідають вимогам встановлених законодавством.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки висновок відповідача про порушення позивачкою ст.152 КУпАП - порушення правил благоустрою території населеного пункту, що полягає в порушенні Правил Благоустрою населених пунктів Богуславської територіальної громади", не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач, не подавши до суду належних доказів, які підтверджують винуватість позивачки, не довів правомірності свого рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Тому суд вважає, що за відсутності доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Богуславської міської ради № 11-1 від 31.05.2023 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.248 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне.

Згідно із частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо не співмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Відповідач не подав до суду відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та не навів обґрунтування не співмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати, які він поніс у зв`язку із сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, попередній розрахунок яких він навів в позовній заяві в розмірі 17 000 грн.

На підтвердження сплати судового збору позивачем надано квитанцію № 9308-1437-5099-6166 від 09.06.2023 про оплату такого на суму 536,80 гривень та квитанцію від 07.06.2023 на суму 7 000 гривень, квитанцію від 21.09.2023 на суму 2 500 гривень, квитанцію від 17.10.2023 на суму 2 000 гривень про оплату витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 8, 127-128).

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Ковальський В.В. здійснював правничу допомогу ОСОБА_1 та згідно договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 оплатила адвокату Ковальському В.В. 11 500 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 17 травня 2023 року, актом виконаних робіт, додатковою угодою та квитанціями про оплату від 07.06.2023, 21.09.2023, 17.10.2023.

Неоспорюваним є факт складання ОСОБА_9 позовної заяви, надання консультацій на роз`яснень клієнту, підготовка до участі у судовому процесі, а також присутність його на судових засіданнях 21.09.2023 та 17.10.2023.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу та акту виконаних робіт від 17.05.2023 адвокатом виконана наступна правова допомога:

- зустріч, узгодження правової позиції, надання усної консультації та підготовка договору про надання правової допомоги 17.05.2023 - 1 година, вартістю - 1000 грн.;

- підготовка позовної заяви (травень-червень 2023 року) витрачено 5 годин, вартістю - 5 000 грн.;

- підготовка до участі у судовому процесі: надання усної консультації з питань процесуальної поведінки клієнта при провадженні судового процесу в цивільному судочинстві (червень 2023 року) вартістю 1 000 грн.;

- участь адвоката в судових засіданнях з розрахунку одне судове засідання 2 000 грн (21.09.2023 та 17.10.2023). Прибуття в суд, ознайомлення з відзивом на позовну заяву та іншими документами ( липень 2023 року) вартістю 500 грн.

Всього понесені витрати загальною вартістю 11 500, 00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю та зважаючи на документально підтверджені судові витрати, суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 536 гривень 80 коп. та витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 11 500 гривень 00 коп.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 287, 293 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області № 11-1 від 31 травня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп., та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., всього 12 036 (дванадцять тисяч тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя К. С. Романенко