Справа № 520/15039/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 р.Справа № 520/15039/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноком трейдінг» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 р. (ухвалене суддею Пановим М.М., повний текст якого складено 30.08.2023 р.) по справі № 520/15039/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноком трейдінг»

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноком трейдінг» (в подальшому ТОВ «Техноком трейдінг») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просило скасувати повністю податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області: № 5 від 27.03.2023 р.; № 5 від 27.03.2023 р.; № 5 від 27.03.2023 р.; № 5 від 27.03.2023 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 р. у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 р. та прийняти рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що фахівцями контролюючого органу на підставі наказу про перевірку проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "ТЕХНОКОМ ТРЕЙДІНГ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.09.2022 р. № ., за результатами якої складено акт перевірки № 5361/20-40-07-07- 03/42212504 від 16.12.2022 р., висновками якого встановлено порушення позивачем п. 44.1, п. 44.6, п. 85.2., 187.1, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1. п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Підприємство не погодилось з висновками акту та подало до Головного управління ДПС у Харківській області заперечення від 24.01.2023 р. № ТТ-1030-001 від 26.01.2023 р. № 524/6 із наданням додаткових документів.

У ході розгляду заперечень платник податків посилався на обставини та первинні документи, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд не можливий без проведення перевірки.

Постійно діючою комісією з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірки та здійснення розгляду спірних питань щодо встановлення перевіркою порушень, складних управлінням податкового аудиту, управлінням трансферного ціноутворення та управлінням контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Харківській області розглянуто заперечення з доданими документами та прийнято рішення про проведення перевірки у порядку п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Наказом № 476-п від 09.02.2023 р. Головного управління ДПС у Харківській області призначено перевірки у порядку п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України., за результатами якої складено акт № 4327/20-40-07-07-03/42212504 від 24.02.2023 р. , висновками якого встановлені порушення позивачем вимог п. 44.1 , п. 44.6, п. 85, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України: завищено бюджетне відшкодування на суму 1351426 за рахунок завищення рядка 19,16.1 декларації з податку на додану вартість внаслідок заниження податкових зобов`язань по рядку 01.1 декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року; відмовлено в бюджетному відшкодуванні на суму 8194822 грн., у зв`язку з ненаданням позивачем документів , що підтверджують показник заявлений в графі 7 таблиці 2 Додатку 3 до податкової декларації за серпень 2022 року (платіжних доручень або документу, відповідно до яких створено банківську виписку); завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2020 року на суму 2448236 грн., в тому числі за рахунок заниження рядка 19, 161 декларації з податку на додану вартість внаслідок заниження податкових зобов`язань по рядку 01.1 декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року на суму 648442 грн.; за рахунок завищення рядка 19,16.1 декларації з податку на додану вартість внаслідок підтвердження щодо правомірності формування податкового кредиту рядками 10.1 та 11.1 Декларації з ПДВ в сумі 1799784 грн., у тому числі за березень 2022 року у сумі 458118 грн., за квітень 2022 року у сумі 1341666 грн., що призвело до завищення податкового кредиту за серпень 2022 року у сумі 1799794 грн.; п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, позивачем внаслідок не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: на порушення п. 187.1 ст. 187 , п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України в декларації за лютий 2022 року не визначено податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 1999896 грн., що призвело до заниження бази оподаткування податком на додану вартість; в частині ненадання платником податків контролюючими органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

На підставі висновків акту перевірки № 4327/20-40-07-07-03/42212504 від 24.02.2023 р. контролюючим органом винесені контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення № 5 від 27.03.2023 р.; № 5 від 27.03.2023 р.; № 5 від 27.03.2023 р.; № 5 від 27.03.2023 р.

Не погодившись із вищевказаними податковими повідомленнями-рішення позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення обґрунтовані, у зв`язку з чим не підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції не погоджуєтеся з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пп. 78.1. 5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу ( пп. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.6. ст. 44 Податкового кодексу України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення

Згідно із п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пп. а п. 187.1 ст. 187 Податково кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.

Пунктом 188.1. статті 181 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:

Відповідно до пп. 2 п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно із п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7 ст. 207 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Харківський тракторний завод» укладено договір поставки № 6-Т від 21.03.2019 р., відповідно до пп. 1.2. п. 1 якого, асортимент, кількість, термін поставки та загальна вартість товару вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (т. 5 а.с. 205-236).

На виконання вищевказаного договору здійснена попередня оплата, яка проводилась у лютому 2022 року та здійснено відвантаження товару запчастини до сільськогосподарської техніки за попередньою оплатою.

Згідно з оборотами рахунку 361 за січень серпень 2022 року та платіжних доручень, копії яких знаходяться в матеріалах справи та досліджувалися відповідачем під час проведення перевірки, станом на 10.02.2022 р. утворилась переплата в розмірі 13321752 грн.

Як вбачається з платіжних доручень, за вищевказаним договором здійснено попередню оплату товару у розмірі 29204784 грн. та за результатами здійснення поставки товару складені видаткові накладні № 26, № 30 на загальну суму 15883032 грн., тобто, першою подією у даному випадку, відповідно до абз. «а» п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, є оплата товару в попередні періоди.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань у розмірі 1351426 грн., у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № 5 від 27.03.2023 р. необґрунтоване та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 5 від 27.03.2023 р. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У ході перевірки контролюючим органом встановлено завищення задекларованих ТОВ «ТЕХНОКОМ ТРЕЙДІНГ» показників у рядку 16Б Декларацій «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» у сумі 3799652 грн., внаслідок: заниження податкових зобов`язань за лютий 2022 року в сумі 1999868 грн.; завищення податкового кредиту в сумі 1799784 грн., в тому числі: квітень 2022 року в сумі 1341666 грн., березень 2022 року в сумі 458118 грн.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «ТЕХНОКОМ ТРЕЙДІНГ» та ПАТ «Харківський тракторний завод» укладено договір № 2/1-т від 04.01.2021 р. поставки запчастин до сільськогосподарської техніки, відповідно до пп. 1.2. п. 1 якого, номенклатура, кількість, ціна товару, терміни поставок та оплати вказуються в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору (т. 1 а.с. 185-249).

Оплата здійснена позивачем у розмірі 14080000 грн. в березні 2022 року та в розмірі 8050000 грн. в квітні 2022 року, що підтверджується копіями платіжних доручень, наявними в матеріалах справи, у зв`язку з чим ПАТ «Харківський тракторний завод» складено податкові накладні.

Станом на 01.03.2022 р. сальдо за цим договором складало 11331291 грн. та позивачем сплачено 22130000 грн., попередня оплата складала 10789709 грн., ПДВ 1799784,83 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, частина податкового кредиту за відносинами з ПАТ «Харківський тракторний завод» в розмірі 1799794 грн. сформовано за рахунок фактичних поставок за першою подією оплатою товару.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що податкове повідомлення-рішення № 5 від 27.03.2023 р. необґрунтоване, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 27.03.2023 р. № 5 № суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що листом відповідача № 14866/6/20-40-07-08-08 від 20.10.2022 р., у зв`язку з проведенням перевірки на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області № 1288-п від 20.10.2022 р. повідомлено позивача про необхідність надання д 05.12.2022 р. первинних документів, в тому числі платіжних доручень, чеків, банківських виписок у перевіряємий період (т.1. а.с. 43).

24.11.2022 р. ТОВ «ТЕХНОКОМ ТРЕЙДИНГ» листом № ТТ-1030-043 надано відповідачу запитувані первинні документи, зокрема платіжні інструкції, які підтверджують оплату товарів за договорами укладеними між позивачем та ПАТ «Харківський тракторний завод» та банківські виписки за рахунками підприємства за перевіряємий період (т. 1 а.с. 44-48)

Під час перевірки відповідачем до позивача на підставі наказу № 476-п від 09.02.2023 р. подавалися запити про надання первинних документів від 13.02.2023 р. № 418 ж12/20-40-07-05-10, від 15.02.2023 р. № 637/20-40-07-02-05/42212504 (т. 1 а.с. 82, т. 10 а.с. 8).

Крім того 20.02.2023 р. № 691/20-40-07-02-05/42212504 контролюючим органом складено акт про надання копій документів не в повному обсязі для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ТЕХНОКОМ ТРЕЙДИНГ», яким встановлено відсутність даних бухгалтерського обліку, актів коригування цін та коригуючих накладних (т. 10 а.с. 10).

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що позивач на вимогу відповідача надавав платіжні документи, до яких не було зауважень у відповідача, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає безпідставною відмову контролюючого органу у бюджетному відшкодуванні з підстав не надання платником податків платіжних документів.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що контролюючим органом помилково зроблений висновок щодо ненадання позивачем під час проведення перевірки платіжних доручень на підтвердження заявленого бюджетного відшкодування, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення № 5 від 27.03.2023 р., № від 27.03.2023 р. необґрунтовані та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «ТЕХНОКОМ ТРЕЙДИНГ», скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2022 р., прийняти постанову, якою задовольнити позов ТОВ «ТЕХНОКОМ ТРЕЙДИНГ» та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 5 від 27.03.2023 р., № 5 від 27.03.2023 р., № 5 від 27.03.2023 р., № 5 від 27.03.2023 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати за подання адміністративного позову в розмірі 26840 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 32208 грн., а всього 59048 грн. підлягають стягненню на користь ТОВ «ТЕХНОКОМ ТРЕЙДИНГ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 272, 286, 308, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноком трейдінг» задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 р. по справі № 520/15039/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю Техноком трейдінг задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 5 від 27.03.2023 р., № 5 від 27.03.2023 р., №5 від 27.03.2023 р., №5 від 27.03.2023 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Техноком трейдінг за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень та за подання апеляційної скарги в розмірі 32208 (тридцять дві тисячі двісті вісім) гривень, а всього 59048 (п`ятдесят дев`ять тисяч сорок вісім) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 21.12.2023 року