Справа № 480/5593/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2023 року Справа № 480/5593/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5593/23 за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВЕН СИД" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,
В С Т А Н О В И В:
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що підприємством дотримано вимоги щодо нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, враховуючи те, що відповідачем працевлаштовано у 2022 році особи з інвалідністю в межах встановленого нормативу. Протягом 2022 року відповідачем було створено робочі місця для інвалідів, на які було працевлаштовано 5 осіб з інвалідністю. Крім цього, Товариством фактично вжито усіх залежних від нього та передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення. Враховуючи зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій заперечує проти доводів відповідача, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позов у повному обсязі. Зазначає, що на підприємстві було працевлаштовано лише 4 особи з інвалідністю, а надані документи стосовно працівника ОСОБА_1 не може свідчити про дотримання в повному обсязі нормативу працевлаштування у зв`язку із нечіткою копією посвідчення.
Провадження у справі відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судом додаткового витребовувалися додаткові документи в учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що згідно розрахунку Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю середньооблікова кількість штатних працівників підприємства протягом 2022 року становить 99 осіб. Дані обставини відповідачем не заперечуються.
Позивачем в автоматизованому режимі, за допомогою програмного комплексу«Реєстр роботодавців щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю» Централізованого банку даних з проблем інвалідності сформовано розрахунок адміністративно-господарських санкцій ТОВ "СЕВЕН СИД", відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу підприємства за рік становила 99 осіб; норматив робочих місцьдля працевлаштування осіб з інвалідністю 4 особа; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність 3 особи.
Позивач зазначає, що в 2022 році відповідачем не виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості 1 особи, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте особою з інвалідністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Зі змісту ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).
Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.
Системний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:
- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;
- надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом України "Про зайнятість населення"та Порядком № 316;
- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні";
- у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.
При цьому, Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" також визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такого інваліда.
Матеріалами справи, зокрема, наданими представником відповідача документами підтверджується, що у період 2022 року на підприємстві працювали 5 осіб з інвалідністю: ОСОБА_1 , 3 групи (інвалід з дитинства), працевлаштована на ТОВ СЕВЕН СИД відповідно до наказу № 82 від 04 жовтня 2021 року на посаду касира торгівельного залу (а.с.22); ОСОБА_2 , 3 групи (загальне захворювання) працевлаштована на ТОВ СЕВЕН СИД відповідно до наказу № 25 від 01 березня 2021 року на посаду прибиральника службових приміщень (а.с.26); ОСОБА_3 , 3 групи (загальне захворювання) працевлаштована на ТОВ СЕВЕН СИД наказ № 2 від 04 січня 2022 року на посаду продавця продовольчих товарів (а.с.30); ОСОБА_4 , 2 групи (загальне захворювання) працевлаштований на ТОВ СЕВЕН СИД наказ № 16 від 17.03.2022 року на посаду вантажника (а.с.34); ОСОБА_5 , 3 групи (інвалід з дитинства) працевлаштований на ТОВ СЕВЕН СИД наказ № 56 від 05 вересня 2022 року на посаду вантажника (а.с.38). Крім того, до матеріалів справи відповідачем надані повідомлення про прийняття на роботу працівників осіб з інвалідністю, що направлялися до податкового органу (а.с. 22-41).
Посилання представника позивача про те, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю , оскільки надана відповідачем копія посвідчення особи з інвалідністю є нечіткою, суд зазначає, що на вимогу суду представником відповідача повторно надано копію посвідчення ОСОБА_1 з гр.інв.з дитинства з 01.04.2002 довічно (а.с.78).
Згідно ч.1 ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Таким чином, відповідачем здійснено всіх заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю в межах чисельності, визначеної чинним законодавством, а тому застосування до нього адміністративно-господарських санкцій є безпідставним. Відповідачем було виконано вимоги Закону №875-XII щодо вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, а позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач не створив робочі місця для осіб з інвалідністю, суд дійшов висновку, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом №875-XII передбачено застосування адміністративно-господарських санкцій.
Зазначений висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 11.09.2018 у справі № 812/1127/18, від 19.12.2018 у справі № 812/1140/18, від 23.07.2019 у справі № 820/2204/16, від 31.07.2019 у справі № 812/1164/18.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета