Справа № 477/1193/23
Суддя: Полішко В. В.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/1193/23
Провадження № 2-а/477/10/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі -судді Полішко В.В., з секретарем Крошніною А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Київській області, третя особа ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову від 21 травня 2023 року, серії БАД, №336414, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 21 травня 2023 року постановою поліцейського СРПП ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Бондаренко Н.В., серії БАД, №336414, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, за те, що 21 травня 2023 року в м. Тараща по вул. Софіївська, 18 здійснював рух на транспортному засобі «ROVER», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух заборонено». На позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Вважає постанову необґрунтованою, протиправною та такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що поліцейським незаконно було накладено на нього адміністративне стягнення, оскільки обставини зазначені у постанові не відповідають дійсності, об`єктивним даним. Так, зазначив, що 21 травня 2023 року він не порушував вимоги пункту 8.4 ПДР України, так як не керував транспортним засобом «ROVER», відповідно дії поліцейської щодо винесення відповідної постанови були безпідставними та незаконними.

Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували зазначення обставин, а саме фіксацію руху автомобіля під його керуванням. Послався на висновок Верховного Суду, який в своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Також, зазначив, що постанова складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, оскільки у постанові серії БАД, №336415 не зазначені відомості про час вчинення правопорушення.

Посилаючись на те, що в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, до постанови не долучено жодного доказу, просить її скасувати, а провадження закрити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Просив долучити до матеріалів справи довідку КП «Таращанської міської ради».

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, причини суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно. Відзив відповідачем не поданий. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно.

Дослідивши матеріали справи у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, суд встановив наступне.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, з якого вбачається, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створити безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоду підприємствам, установам, організаціям і громадянами, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 21 травня 2023 року поліцейською СРПП ВП №2 Блоцерківського РУП ГУНП в Київській області Бондаренко Н.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД, № 336414.

З огляду на зміст вказаної постанови позивачу у провину ставиться керування транспортним засобом «ROVER», державний номер НОМЕР_1 , 21 травня 2023 року в м. Тараща по вул. Софіївська, 18, при цьому він не виконав вимогу дорожнього знаку «Рух заборонено», чим порушив вимоги пункту 8.4 в) ПДР України

Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення вимог частини 1 статті 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як на доказ невинуватості позивач посилається, у тому числі, на лист комунального підприємства «Таращаблагоустрій» Таращанської міської ради від 04 липня 2023 року № 217, з огляду на зміст якого проектна документація організації дорожнього руху щодо розташування дорожніх знаків по вул. Софіївська м. Тараща Київської області на підприємстві КП «Таращаблагоустрій» відсутня. Для уточнення вказаної інформації рекомендовано звернутися до Архівного відділу Білоцерківської районної військової адміністрації.

Разом з тим доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до частин 1, 4 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Змістом статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частини 1,4 статті 73 КАС України).

Окрім постанови про накладення адміністративного стягнення по справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі від 21 травня 2023 року, серії БАД №336414, будь-яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення зазначеного в оскаржуваній постанові матеріали справи не містять.

В той же час, Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року, справа № 388/1/17 зробив висновок, про те, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, яке ставиться йому в провину суду не надано.

Крім цього, в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не міститься інформації про будь - яку фіксацію правопорушення, з чого вбачається недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності

Так, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 13 лютого 2020 року № 524/9716/16-а.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення та не надано доказів на підтвердження достатності підстав для складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на квитанцію про сплату судового збору позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору.

Враховуючи положення статті 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн., надміру сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн. повернути позивачу.

Керуючись статтями 241-243, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 травня 2023 року, серії БАД, №336414, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податку: НОМЕР_2 , надміру сплачений судовий збір в сумі 356 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 к. за квитанцією від 31 травня 2023 року № , на р/р UA0014230, Отримувач коштів Миколаїв.ГУК/Вітовський суд/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030101, Код банку отримувача (МФО) 899998, призначення платежу судовий збір.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ;

представник позивача Майоров Сергій Володимирович, адреса: вул. Д. Щербаківського, 60, м. Київ,04111, реєстраційний номер облікової карки платника податку НОМЕР_3 ;

відповідач Головне управління національної поліції в Київській області, адреса: вул. Володимирська, 15, м. Київ, ;

третя особа ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя В.В.Полішко