Справа № 644/9622/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. Справа № 644/9622/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.09.2023 по справі № 644/9622/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної митної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до Одеської митниці Державної митної служби України про скасування постанови по справі про порушення митних правил, в якому просив суд визнати поважною причину пропущення процесуального строку отримання постанови Одеської митниці Державної митної служби України від 26.08.2021 в справі про порушення митних правил №1878/50000/21 лише 02.10.2021 та поновити пропущений процесуальний строк на оскарження зазначеної постанови; постанову Одеської митниці Державної митної служби України від 26.08.2021 в справі про порушення митних правил №1878/50000/21, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - визнати незаконною, скасувати та провадження у справі закрити; судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача та стягнути на користь позивача.

Згідно розпорядження голови Верховного Суду від 14.03.2022 N 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей) Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11.09.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Постанову в.о. заступника начальника Одеської митниці Пудрик Д.В. у справі про порушення митних правил №1878/50000/21 від 26.08.2021, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. ч.4 ст. 469МК України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян скасовано, а провадження у справі закрито. Стягнуто з Одеської митниці Державної митної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця Державної митної служби України подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на тому, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввіз на митну територію України транспортний засіб марки AUDI A4 (кузов № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 ,країна реєстрації Литва), без дозволу митного органу передано у користування гр. України ОСОБА_2 . Під час здійснення перевірки та провадження по даній справі ОСОБА_1 будь-які пояснення, заперечення, документи або інші докази, не надали. Тому вважають винесену постанову законною та такою, що винесена у відповідності до норм закону. Крім того вказали, що будь-яких позовних заяв по справі №644/9622/21 вони не отримували, з їх боку направлялася заява про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та отримання адміністративного позову, однак в особистому кабінеті будь-які документи по матеріалам судової справи №644/9622/21 їм не надходили.

За приписами ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283,285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2ст. 268 КАС України).

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу. Позивач повідомлений про розгляд справи за відомими суду номером телефону.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3ст. 268 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до службової записки державного інспектора ВМО №1 м/п "Подільськ" Одеської митниці Кузь Л.Ю. від 28.07.2021 нею встановлено, що 28.017.2021 до ВМО №1 м/п Подільськ Одеської митниці Державної митної служби України було подано до митного оформлення митну декларацію № UA500240/2021/100108, за якою заявлено в митному режимі "імпорт" автомобіль "AUDI A4" (кузов НОМЕР_1 ). В ході здійснення митного контролю та перевірки товаро-супровідних документів було встановлено, що 07.11.2018 через п/п "Гоптівка-Нехотєєвка" Харківської митниці ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі "транзит" з метою особистого користування було ввезено автомобіль "AUDI A4" (кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 автомобіль "AUDI A4" (кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 ) зареєстрований в Литовській республіці.

Згідно відомостей, що містяться в базі даних по перетину кордону транспортними засобами, копію якої надано відповідачем, 07.11.2018 ОСОБА_1 здійснив вїзд в пункті пропуску UA 607120, мета особисте користування.

28.07.2021 державним інспектором Кузь Лесею Юріївною складено протокол про порушення митних правил №1878/50000/21 відносно ОСОБА_1 , яким установлено 07.11.2018 року через п/п "Гоптівка-Нехотєєвка" Харківської митниці Держмитслужби гр. України ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_5 ) на митну територію України в митному режимі "транзит" з метою особистого користування було ввезено автомобіль «AUDI A4», VIN: НОМЕР_1 , що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах республіки Литви, за державним номером KCN524.

28.07.2021 до ВМО №1 м/п Подільськ Одеської митниці Державної митної служби України було подано до митного оформлення митну декларацію № UA500240/2021/100108, за якою заявлено в митному режимі "імпорт" автомобіль "AUDI A4", VIN: НОМЕР_1 . В ході здійснення митного контролю та перевірки товарно-супровідних документів було встановлено, що вищевказаний транспортний засіб було передано, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.06.2021 № Б/Н ОСОБА_2 без дозволу митного органу. Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 3 ст. 325, ч.5 ст. 380 МК України, транспортний засіб "AUDI A4", VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , країна реєстрація Республіка Литва, який тимчасово ним ввезено на митну територію України, передано у користування гр. України ОСОБА_2 без дозволу митного органу.

Одеською митницею Державної Митної служби України сформовано лист № 7.10-4/28.8-01/10/2268 від 04.08.2021 на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якого повідомлено останнього про складення відносно нього протоколу про порушення митних правил №1878/50000/21 за ознаками правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 369 МК України.

Постановою в.о. заступника начальника Одеської митниці Пудрик Д.В. у справі про порушення митних правил №1878/50000/21 від 26.08.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 469 МК України, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. (а.с. 14-15)

Згідно даної постанови 07.11.2018 року через п/п "Гоптівка-Нехотєєвка" Харківської митниці Асмоловим О.О. на митну територію України в митному режимі "транзит" з метою особистого користування було ввезено автомобіль "AUDI A4" (кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , країна реєстрація Литва). 28.07.2021 до ВМО №1 м/п Подільськ Одеської митниці Державної митної служби України було подано до митного оформлення митну декларацію № UA500240/2021/100108, за якою заявлено в митному режимі "імпорт" автомобіль "AUDI A4" (кузов НОМЕР_1 ). В ході здійснення митного контролю та перевірки товарно-супровідних документів було встановлено, що вищевказаний транспортний засіб було передано відповідно до договору купівлі-продажу від 12.06.2021 №Б/Н ОСОБА_2 без дозволу митного органу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок доведення правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, покладається на такого суб`єкта. З боку відповідача не доведено та не надано доказів правомірності прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у ст. 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 4 ст. 469 МК України встановлено відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

Згідно ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

При цьому, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 5 даної статті визначено, що на особу, яка тимчасово ввезла транспортний засіб особистого користування, покладено обов`язок вивезти за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, цей транспортний засіб, або помістити у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформити для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, на особу покладається обов`язок вчинити низку дій з метою дотримання вимог законодавства України.

Згідно ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Частиною 4 ст. 255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Таким чином, невиконання особою дій, визначених законодавством України, унеможливлює надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення. Митне оформлення в такому випадку не може вважатись закінченим.

Тобто, у разі встановлення фактів відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, є підстави для розгляду питання щодо наявності ознак правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, суть виявленого митним органом порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передав його іншій особі.

За таких обставин митним органом зроблено висновок про передачу позивачем транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження іншій особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, тому за таке правопорушення Митних правил відносно позивача складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, яка і є предметом цього позову.

Водночас колегія суддів звертає увагу на недотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 466 МК встановлено, що адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил регламентовано главою 69 МК України.

Так, відповідно до вимог статті 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.488 МК провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 489 МК встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу приписів частини 1 ст.491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є як безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил так і офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю.

Згідно з приписами частин 2 та 3 ст.494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено;

4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Відповідно до вимог частини 7, 9 та 10 цієї статті протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Права та обов`язки осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб визначено статтею 498 МК України, відповідно до якої особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Статтею 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника (ч.1ст.526 МК).

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил (ч.2 ст.526 МК).

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (ч.4).

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що протокол про порушення митних правил №1878/50000/21 від 28.07.2021 складений у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол не містить відмітки про роз`яснення позивачу його прав передбачених ст. 498 МК України чи відмови від підпису останнього, протокол не підписаний позивачем, у протоколі також відсутня інформація про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, таким чином протокол був складений з порушення вимог ст.494 МК України.

Відомості про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи про порушення митних правил в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів звертає увагу на те, що з боку відповідача не надано беззаперечних доказів того, що ним дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Одночасно колегія суддів відхиляє посилання відповідача як на доказ належного повідомлення ОСОБА_1 лист №7.10-4/28.8-01/102268 від 04.08.2021, з огляду на те, що даний лист не підтверджує факт того, що його було направлено. Жодних відомостей про вручення поштового відправлення, квитанції чи інших доказів, що підтверджують належне повідомлення про розгляд справи про накладення адміністративного стягнення, до суду надано не було.

А тому колегія суддів дійшла висновку про порушення з боку відповідача процедури розгляду справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 .

Стосовно доводів відповідача, що суд першої інстанції не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати відзив на позовну заяву, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави прийнято до провадження адміністративну справу, провадження у якій відкрито. Вищевказану ухвалу відповідач отримав 02.06.2023, що ним не заперечується. 09.06.2023 від відповідача надійшла заява про дистанційне ознайомлення (а.с.53-57).

Окрім того, матеріали справи містять рекомендовані повідомлення на адресу Одеської митниці про виклики до суду (а.с.59,70,77), оголошення про виклик до суду (а.с.79).

Колегія суддів звертає увагу на те, що 09.06.2023 відповідач дійсно звертався з заявою про дистанційне ознайомлення, однак до моменту розгляду справи судом першої інстанції минуло майже 3 місяці, за цей час суд неодноразово повідомляв відповідача про час та місце розгляду справи, що не позбавляло його права та можливості ознайомитися з матеріалами справи чи прийняти особисту участь в судовому засіданні, однак відповідач таким правом не скористався.

Тому така пасивна поведінка відповідача не дає підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає вимогам закону і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Київського районного суду м. Полтави - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 11.09.2023 по справі № 644/9622/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов