Справа № 369/13373/22
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/95/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Дубас Т.В.

при секретарі судових засідань Варваровій М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року представник ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 08 грудня 2022 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко В.О. підписано КЕП сформовану постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00002438.

Згідно даної постанови, 12.10.2022 о 14 год. 31 хв. за адресою М-07, км 62+879 Київська область, відповідальна особа ( ОСОБА_1 ) допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.510, державний номер НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), навантаження на строєні вісі транспортного засобу на 12,9 % (3,114 тон).

Представник позивача зазначав, що вищезазначена постанова не містить всіх передбачених законодавством елементів, зокрема: повної маси транспортного засобу, ширини, висоти; довжина, розподіл навантаження за вісями транспортними засобами (номер вісі, фактичне навантаження на вісь); сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактична міжосоьова відстань, фактична шинність; (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги). Відсутність зазначеної інформації в оскаржувані постанові, на його думку, обумовила неможливість встановлення об`єктивної дійсності обставин даної справи.

Також зазначено, що згідно накладної, яка долучена до позову, зафіксованим маршрутом здійснювалось перевезення сипучого вантажу (ТТН-000027805 від 12.10.2022); відсіву загальною вагою 22,6 тон. Тому, посадова особа повинна була врахувати той факт, що перевозився сипучий вантаж відсів, який є рухомим під час його транспортування, а тому його маса не є сталою різних точках автомобіля під час його руху.

Проведення зважування у русі без дотримання можливості та часу, необхідних для врівноваження сипучого вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на транспортний засіб та напівпричіп, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил. Разом з цим, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається врахування згаданої похибки.

Крім того, оскаржувана постанова містить масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак дані цифри належним чином не обґрунтовано.

Більш того, в оскаржуваній постанові вказано, що авто позивача має строєні вісі, але в матеріалах справи відсутні будь-які виміри щодо визначення кількості осей на авто.

Таким чином, без урахування перерозподілу сипучого вантажу між осями неможливо встановити масу автомобіля та окреме навантаження на кожну вісь окремо, а отже й прийти до висновку в частині перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Також повідомлено, що станом на момент оформлення постанови автотранспортний засіб DAF XF 105.510, державний номер - НОМЕР_1 тип спеціалізований вантажний спеціалізований самоскид було передано в оренду згідно нотаріально оформленого договору від 20.03.2019 юридичній особі товариству з обмеженою відповідальністю «ТОДОС-ГРУП».

Просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка надає реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00002438 від 08 грудня 2022 року, Державної служби України з безпеки на транспорті () про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача усі судові витрати, понесені ним при поданні позовної заяви та у зв`язку з її розглядом у суді.

27.12.2022 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

10.01.2023 представник позивача були подані додаткові пояснення у справі № 862, відповідно до яких зазначено, що при проведенні сертифікації транспортного засобу, вказаного в оскаржуваній постанові визначено, що авто є чотирьохвісним автомобілем з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами, а не як вказано в постанові трьохвісним авто, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Копію ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви з додатками отримував, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 08.12.2022 серії АА № 00002438 встановлено, що 12.10.2022 о 14 год. 31 хв. за адресою М-07, км 62+879 Київська область, відповідальна особа ( ОСОБА_1 ) допустила рух транспортного засобу DAF XF 105.510, державний номер НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 12,9 % (3,114 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 24 тони та відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Вищезазначеною постановою зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей 4 шт.; відстань між вісями -1-2: 2780 мм, 2-3: 1320 мм, 3-4:1410 мм; навантаження на вісь 1 6 940 кг, 2 8 000 кг, 3 -12 042 кг, 4 12 236 кг; загальна маса 39 219 кг.

Відповідно до положень ст. 6 Законом України «Про автомобільний транспорт» № 2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно п.7 вищезазначеного положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 (далі - Інструкція 512).

Відповідно до Додатка 1 Інструкції 512 в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З викладеного вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

При цьому, ст. 62 Конституції України регламентує, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач заперечує достовірність інформації щодо вагових параметрів, відстані між осями вказаного в постанові транспортного засобу та інших даних, які враховуються при обчисленні відсотку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, то на відповідача, як зазначалося, в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України покладається обов`язок доведення наявності та достовірності відповідних даних, а так само і правильності розрахунку відсотку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Не зважаючи на викладене, відповідачем не було надано ані пояснень, ані відповідних доказів на підтвердження викладених обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надавався відзив на позовну заяву, при тому, що позовна заява з додатками та ухвалою про відкриття провадження була направлена та отримана представником державного органу.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не у даній справі не було надано жодних пояснень та доказів та підтвердження правомірності прийнятного ним рішення, то суд розцінює таку поведінку як визнання ним позову, а тому заявлений ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню.

При чому, суд не приймає до уваги твердження позивача щодо того, що вказаний в постанові транспортний засіб DAF XF 105.510, державний номер НОМЕР_1 був переданий в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «ТОДОС-ГРУП» на підставі нотаріального посвідченого договору від 20.03.2019, оскільки до матеріалів справи належно завірена копія даного договору не долучалась.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що критично відноситься до посилання позивача щодо неможливості фіксування правопорушення в автоматичному режимі з огляду на перевезення сипучого вантажу з огляду на наступне.

В контексті п.22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Вказана норма імперативно забороняє рух автомобільними дорогами транспортних засобів та їх составів з перевищенням нормативних вагових параметрів у разі перевезення подільних (сипучих, наливних) вантажів.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі №803/1540/16.

Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 гл. 8 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Згідно п. 8.21 гл. 8 вищезазначених Правил, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у ПДР України.

Законодавством не передбачено можливості звільнення від відповідальності за порушення нормативних параметрів транспортних засобів, що визначені в п.22.5 ПДР України, під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу, що є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Таким чином, з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі.

Судові рішення (першої та апеляційної інстанцій) на які здійснюється посилання в позовній заяві не є джерелом права в розумінні КАС України і наведені в них висновки не є обов`язковими для врахування іншими судами при розгляді спорів цієї ж категорії.

Відповідно до п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті витрат по сплаті судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», ст. ст. 6-7, 9, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 22.5 Правил дорожнього руху України, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка надає реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00002438 від 08 грудня 2022 року, Державної служби України з безпеки на транспорті () про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса: м. Київ, пр. Перемоги, 14) витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Тетяна ДУБАС