Справа № 804/1706/15
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 грудня 2023 року Справа №804/1706/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу та клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у справі №804/1706/15 за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, треті особи: Державна казначейська служба України, приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія Аска» про визнання протиправною бездіяльності та стягнення страхової сум, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала зазначена справа.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі № 804/1706/15 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства доходів і зборів України з виплати позивачу страхової суми у розмірі 192 852,43 грн. Зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути і вирішити питання щодо виплати позивачу страхової суми у розмірі 192852,43 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державної фіскальної служби України залишено без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, треті особи без самостійних вимог Державна казначейська служба України, Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія "Аска" про визнання протиправною бездіяльності та стягнення страхової суми залишено без змін.

Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року набрала законної сили 26 червня 2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року про роз`яснення судового рішення у справі №804/1706/15 зазначено, що в сенсі формулювання «зобов`язати ДФС України розглянути і вирішити питання щодо виплати мені страхової суми у розмірі 192 852,43 грн.» термін «розглянути і вирішити питання» означає обов`язок Державної фіскальної служби України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової допомоги позивачу у вказаному розмірі.

Судове рішення набрало законної сили 26 червня 2015 року.

07.12.2015 року на виконання зазначеного судового рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист по справі № 804/1706/15, який 06.01.2016 року був пред`явлений до виконання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

12 січня 2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кушнір Л.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49768221 і надав боржнику (ДФС України) строк для самостійного виконання рішення суду у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови.

03 лютого 2016 року за вих. №Ф-1022/2-107/6 державний виконавець направив до ДФС України вимогу державного виконавця №107/6 про виконання в повному обсязі рішення суду, згідно якої боржнику надано строк для повідомлення про стан виконання судового рішення з наданням підтверджуючих документів щодо його виконання до 11 лютого 2016 року.

ДФС України листом вих. № 3574/5/99-99-05-03-01-16 повідомила відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що ДФС України видала наказ від 26 лютого 2016 року №27-ф Про виконання рішення суду, відповідно до якого буде здійснено виплату страхової суми на користь позивача.

23 червня 2016 року позивач повідомив державного виконавця про часткове виконання рішення, а саме: перерахування йому коштів у розмірі 155 246,20 грн.

Державний виконавець 4 липня 2016 року надіслав вимогу за вих. №20.1-109/6, якою зобов`язав ДФС України виконати рішення суду в строк до 7 липня 2016 року, про що письмово повідомити відділ.

ДФС України листом від 14 липня 2016 року за вих. №12062/5/99-99-05-01-16 повідомила державного виконавця, що відповідно до копій платіжних доручень від 14 червня 2016 року № 585, № 584, № 583 здійснено нарахування позивачу страхової суми у розмірі 192 852,43 грн., з якої утримано податки і збори відповідно до вимог чинного законодавства, з них податку з доходів фізичних осіб у сумі 34 713,44 грн., військового збору у сумі 2 892,79 грн., що підтверджує фактичне виконання рішення суду.

28 липня 2016 року на підставі пункту 8 частини першої статті 49, статті 50 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49768221.

ОСОБА_1 не погодився із закінченням виконавчого провадження, через те що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2015 року у справі № 804/1706/15 не було виконано в повному обсязі, оскільки позивачу повинна бути виплачена вся сума, зазначена в судовому рішенні, а саме: 192 852,43 грн., фактично було виплачено - 155 246,20 грн.

Позивач оскаржив в судовому порядку постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49768221 від 28 липня 2016 року.

Постановою Верховного Суду від 17 лютого 2020 року по справі № 804/5361/16 визнано протиправними дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом Дніпропетровського окружного адміністративного суду №804/1706/15 від 7 грудня 2015 року, скасована постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пироговської-Харитонової Я.О. про закінчення виконавчого провадження від 28 липня 2016 року за виконавчим листом Дніпропетровського окружного адміністративного суду №804/1706/15 від 7 грудня 2015 року.

13.08.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №49768221 з виконання виконавчого листа №804/1706/15, виданого 07.12.2015 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

25.08.2022 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанови про накладення штрафу на боржника, якими зобов`язано боржника виконати рішення та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

08.09.2022 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслано до Національної поліції України повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за умисне невиконання виконавчого листа № 804/1706/15, виданого 07.12.2015 Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

09.09.2022 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

17.07.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №804/1706/15.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі №804/1706/15 задоволено.

Зобов`язано Державну фіскальну служби України відповідно до ст. 382 КАС України, протягом 60 днів з моменту отримання копії ухвали, подати до суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р. по справі №804/1706/15 в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн.

Судом з матеріалів справи було встановлено, що на поштову адресу Державної фіскальної служби України, яка зазначена в матерілах справи, була надіслана ухвала суду від 24.07.2023 року. Вказана ухвала була отримана відповідачем 21.08.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Оскільки вимоги ухвали суду від 24.07.2023 року у встановлений судом строк відповідачем виконано не було, звіт та докази щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р. по справі №804/1706/15 в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн. не надано, судом з метою вирішення питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу призначено судове засідання на 20 грудня 2023 року, про що постановлено ухвалу суду від 07.12.2023 року.

20.12.2023 року до суду від позивача надійшло клопотання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України в Державній фіскальній службі України триває процес реорганізації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 червня 2023 року № 578 «Про внесення зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 15 травня 2019 року № 395» заступника Голови Державної податкової служби України Тітарчука Михайла Івановича затверджено головою комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України, увільнивши від виконання цих обов`язків ОСОБА_2 .

З метою опрацювання документів, адресатом яких є ДФС України/голова комісії з реорганізації Державної фіскальної служби позивачем за адресою: відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» №71, вулиця Хорива, 15/8, м. Київ, 04071, абонентська скринька № 90 була надіслана 17 жовтня 2023 року (цінним листом з описом вкладення та повідомленням про її отримання) заява на ім`я голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України Тітарчука М.І., в якій позивач просив повідомити його про стан виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року по справі №804/1706/15 та надати інформацію відповідно пересланого Мінфіном на адресу відповідача запита від 30.09.2023р. на отримання публічної інформації.

Вказав, що станом на час подання клопотання про накладення штрафу відповідно ч.2 ст.382 КАС України відповідь на зазначену заяву позивач отримував, а кошти в розмірі 37 606, 23 грн. перераховано не було.

Також вказав, що наявне свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р. по справі №804/1706/15 в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн.

20.12.2023 року сторони в судове засідання не прибули, явки уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

20.12.2023 року до суду від позивача надійшла заява, в якій він просить здійснювати розгляд клопотання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КАС України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів частини 13 статті 10 та частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи питання про накладення штрафу на керівника Державної фіскальної служби України, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають застосуванню у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах Іммобільяре Саффі проти Італії, Горнсбі проти Греції, Жовнер проти України, Бурдов проти Росії, Ясіун`єне проти Литви, Руйану проти Румунії наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Європейський суд з прав людини у рішенні Юрій Миколайович Іванов проти України наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (Піалопулос та інші проти Греції, Юрій Миколайович Іванов проти України, Горнсбі проти Греції).

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень, в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і якнайшвидше реалізувати їхofficio. Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примата права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Відповідно до частин 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Невиконання рішення суду протягом тривалого часу є порушенням права на справедливий судовий розгляд, що є порушенням Конвенції по правам людини.

Відповідно до приписів частин 2, 3, 4 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина штрафу стягується на користь позивача, інша половина до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

Суд зазначає, що передбачені вищевказаною нормою КАС України заходи судового контролю, в тому числі накладення штрафу, підлягають застосуванню у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання судового рішення або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

При цьому, накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Крім того, накладення штрафу є заходом, який повинен застосовуватись до порушника, коли всі можливі способи впливу на його поведінку у спірних правовідносинах були застосовані і порушник, не зважаючи на вказане, продовжує ухилення від виконання судового рішення.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 20.12.2023 р. головою комісії з реорганізації ДФС України є Тітарчук Михайло Іванович.

Суд зазначає, що у зв`язку з реорганізцією ДФС України саме голова комісії з реорганізації ДФС України ОСОБА_3 є відповідальним за виконання судового рішення.

Як вже зазначалось, судом можуть бути вжиті заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Судом з матеріалів справи встановлено, що на поштову адресу Державної фіскальної служби України, яка зазначена в матерілах справи, була надіслана ухвала суду від 24.07.2023 року. Вказана ухвала була отримана відповідачем 21.08.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Суд зазначає, що вимоги ухвали суду від 24.07.2023 року у встановлений судом строк відповідачем виконано не було, звіт та докази щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р. по справі №804/1706/15 в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн. не надано.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 року призначено розгляд питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу у справі №804/1706/15 до розгляду у судовому засіданні.

Суд зазначає, що відповідач був повідомлений належним чином про призначення судового засідання з розгляду питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу на 20.12.2023 року засобами електронного зв`язку. Електронне повідомлення, що вміщує файл з копією ухвали від 07.12.2023 року та повістку про виклик до суду направлено на адресу електронної пошти відповідача, яка міститься в матеріалах справи () 08.12.2023 року о 14:16 год.), що підтверджується електронним повідомленням, яке міститься в матеріалах справи.

Крім того, судом було направлено копію ухвали від 07.12.2023 року та повістку про виклик до суду рекомендованою кореспонденцією на адреси: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд.8 та АТ «Укрпошта» № 71, вулиця Хорива, 15/8, м. Київ, 04071, абонентська скринька № 90.

Рекомендоване поштове відправлення з копією ухвали від 07.12.2023 року та повісткою про виклик до суду було отримано ДФС України 18.12.2023 року та 19.12.2023 року, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів Дніпропетровського окружного адміністративного суду, яке міститься в матеріалах справи.

Проте, відповідач так і не виконав вимог ухвали суду від 24.07.2023 року та не подав до суду звіт та докази про виконання судового рішення, не зазначив поважних причин невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для накладення штрафу на голову комісії з реорганізації ДФС України - ОСОБА_3 , відповідального за виконання рішення, оскільки ним не вжито жодних заходів на виконання рішення, яке набрало законної сили, в той час як час на виконання цього рішення судом вже надавався.

Штраф за невиконання постанови суду, накладається на керівника суб`єкта владних повноважень незалежного від того чи залучався такий керівник, як відповідач при прийнятті відповідної постанови (постанова Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 813/213/17).

Приписами Закону України «Про Державний бюджет України» на 2023 рік установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2684 грн.

Визначаючи розмір штрафу, суд приходить до висновку про необхідність його застосування у мінімальному розмірі, тобто, на рівні двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий розмір буде достатнім для відповідача та спонукатиме його виконати рішення суду.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних доказів виконання відповідачем у встановлений судом строк рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р. по справі №804/1706/15 в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн., належить стягнути на користь ОСОБА_1 26840 грн., іншу половину штрафу в розмірі 26840 грн. - в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи те, що рішення у даній справі залишається невиконаним відповідачем, суд вважає за необхідне встановити ДФС України новий строк подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р. по справі №804/1706/15 в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн. до 19.02.2024 року.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 294, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду у справі №804/1706/15 задовольнити.

Накласти на голову комісії з реорганізації ДФС України - ОСОБА_3 штраф в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 53680 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень).

Стягнути з голови комісії з реорганізації ДФС України - Тітарчука Михайла Івановича на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) половину штрафу у розмірі 26840 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень).

Стягнути з голови комісії з реорганізації ДФС України - Тітарчука Михайла Івановича до Державного бюджету України половину штрафу у розмірі 26840 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень).

Стягувачами за цим виконавчим документом є:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Державна судова адміністрація України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Боржником за цим виконавчим документом є голова комісії з реорганізації ДФС України - Тітарчук Михайло Іванович (адреса місця перебування: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8, , РНОКПП, відомості про дату народження боржника та його паспортні дані суду невідомі).

Встановити Державній фіскальній службі України новий строк подання звіту про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2015 р. по справі №804/1706/15 в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн. та зобов`язати ДФС України подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до 19.02.2024 року звіт про його виконання.

Попередити голову комісії з реорганізації ДФС України про те, що відповідно до частини 7 статті 382 КАС України сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 недоперерахованих коштів в розмірі 37606,23 грн. і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, встановлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Ухвала суду є виконавчим документом.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник