Справа № 420/32020/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернувся адвокат Панчошак Олександр Дмитрович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі відповідач, Біляївський ВДВС), у якому, просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № 73185709 щодо ОСОБА_1 .

- визнати протиправною та скасувати постанову Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 про накладення арешту коштів боржника ВП № 73185709 щодо ОСОБА_1 .

- визнати протиправною та скасувати постанову Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 про розмір мінімальних витрат ВП № 73185709 щодо ОСОБА_1 .

ІI. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог представник позивача вказує, що 08.11.2023 на адресу Миленького О.М. від Біляївського відділу ДВС в Одеському районі Одеської обл. ПМУМЮ (м. Одеса) надійшли оскаржувані постанови ВП № 73185709 від 31.10.2023 р. про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту, про розмір мінімальних витрат. Покликаючись на ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ вказує, що на державного виконавця покладено обов`язок надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Разом з тим, доказів того, що рекомендований лист разом із постановою про відкриття виконавчого провадження був надісланий та отриманий позивачем, відповідачем не надано, оскільки вони не існують. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-УІІІ (далі - Закон №1404-VIII) державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору, а відповідно до ч.2 ст. 42 Закону N 1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Вказаними правовими нормами було зумовлено винесення відповідачем оскаржуваної постанови № 32178141 від 28.02.2023 у ВП 32178141 про стягнення з позивача виконавчого збору. Водночас у постанові, Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №2540/3203/18 зазначено, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Отже, обов`язковою передумовою стягнення виконавчого збору є вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Позивач в добровільному порядку виконав судове рішення, жодний захід примусового виконання до позивача не застосовувався. Не існує жодних належних доказів про вжиття заходів примусового виконання рішень, передбачених ст. 10 Закону №1404-УІІІ, за спірним виконавчим провадженням. Вказане свідчить про відсутність підстав для стягнення з позивача як боржника за виконавчими провадженнями № 32178141, № 71272829 та № 71272518 виконавчого збору, а тому спірні постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

20.12.2023 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що 31.10.2023 р. до Біляївського ВДВС надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2023 за № 30557697/20.1-9 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 30557697, виданої 28.02.2023 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Оскільки при перевірці даний виконавчий документ відповідав вимогам п. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», 31.10.2023 державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було відкрито виконавче провадження № 73185709 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчого збору у розмірі 5 433 027,53 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 7318709 від 31.10.2023 було направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу боржника, ОСОБА_1 , яка була зазначена у виконавчому документі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, Відділу (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11 -268заі 18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.006.2020 у справі № 24/260-23/52-6, від 04.03.2021 у справі № 910/6835/20). Відповідно до ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 31.10.2023 року винесено Постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження ВП № 73185709 державним виконавцем було направлено запити по виявленню рухомого майна, джерел отримання доходів боржника, про надання інформації про останнє місце роботи та працевлаштування за трудовим та цивільно-правовими договорами, про отримання пенсії, а також наявність відкритих рахунків. Відповідно п. 1, 2, 3, 4 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження", стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Таким чином, 31.10.2023 року державним виконавцем було винесено Постанову про арешт коштів боржника ВП № 73185709. Також, 03.11.2023 державним виконавцем було винесено постанову про накладання арешту на все майно боржника з внесенням даної постанови до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна а також до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. В зв`язку із викладеним, дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог чинного законодавства та є цілком законними, тобто винесення оскаржуваних постанов не суперечить приписам Закону України «Про виконавче провадження».

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України, призначено судове засідання на 21 грудня 2023 року на 14 годину 00 хв. Даною ухвалою зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) разом з відзивом на позов надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 73185709, у межах якого відповідачем винесено оскаржувану постанову.

В судове засідання сторони не прибули, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, а саме шляхом доставки електронної копії ухвали суду від 12.12.2023 року та судових повісток до електронного кабінету представника позивача та електронною поштою на адресу відповідача.

При цьому, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі за наявними у справі документами.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на вказане, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

28.02.2023 року керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою Асею Назимівною винесено постанову ВП №30557697 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 5 433 027,53 грн. у зв`язку з винесенням 28.02.2023 державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". (а.с.88-89).

04.10.2023 року Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України керуючись вимогами статті 3, 5, 24, 26, 37, 40 пунктом 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) із заявою про відкриття виконавчого провадження направив на виконання постанову про стягнення виконавчого збору від 28.02.2023 р. ВП № 30557697. (а.с.87)

31.10.2023 року керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження старшим державним виконавцем Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ткаченко Світланою Анатоліївною (далі старший державний виконавець), розглянуто Заяву про примусове виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 73185709 з примусового виконання вказаної постанови про стягнення виконавчого збору (а.с.79-80).

31.10.2023 р. керуючись статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) супровідним листом № 49957/21.12 направило на адресу ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) для виконання постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2023, винесену при примусовому виконанні постанова № 30557697 від 28.02.2023, що видав Відділ примусового виконання рішень Департамент державної виконавчої служби МЮУ. ( а.с. 78)

31.10.2023 року керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 старшим державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 73185709, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 269,00 грн. (а.с.82-83)

31.10.2023 р. керуючись статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) супровідним листом № 49962/21.12 направило на адресу ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) для виконання постанову від 31.10.2023, винесену при примусовому виконанні постанова № 30557697 від 28.02.2023, видав Відділ примусового виконання рішень Департамент державної виконавчої служби МЮУ. ( а.с.81)

31.10.2023 року керуючись статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" старшим державним виконавцем винесено постанову ВП № 73185709 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 5433296,53 гривня (UAH) (а.с.65-66).

31.10.2023 р. керуючись статтями 18, 48 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 59, 62 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) супровідним листом № 49964/21.12 направило на адресу ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) для виконання постанову про арешт коштів боржника від 31.10.2023, винесену при примусовому виконанні постанова№ 30557697від 28.02.2023, що видав Відділ примусового виконання рішень Департамент державної виконавчої служби МЮУ. ( а.с. 84)

Вважаючи постанови відповідача, винесені в межах виконавчого провадження № 3 про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, арешт коштів боржника протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону № 1404-VIII);

- відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; (пункт 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII);

- у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. (частина перша статті 4 Закону № 1404-VIII);

- виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди. (частина четверта статті 4 Закону № 1404-VIII);

- виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. ( частина 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII)

- строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. ( частина 2 ст. 12 Закону № 1404-VIII)

- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. ( частина 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII)

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. (пункт 1 частини 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. (частина 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII)

- копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. (ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII);

- арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. (ч. 1, абц. 1 ч. 2-3, ч. 3 ст. 56 Закону № 1404-VIII).

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція № 512/5), зокрема, витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження; виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. ( пункт 2 розділу VI Інструкції № 512/5).

VI. Оцінка суду.

Системний аналіз наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що у разі надходження на виконання виконавчого документа, державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження або прийняти рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття його до виконання. Вчинення державним виконавцем будь-яких інших виконавчих дій чинне законодавство не передбачає.

Одним із спірних питань у даній справі є правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження № 73185709 від 31.10.2023 р. з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 28.02.2023 року ВП № 30557697.

Як зазначалось вище, за положеннями пункту 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанова державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до наявної у справі копії постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28.02.2023 року ВП №30557697 про стягнення виконавчого збору дана постанова є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення, строк пред`явлення до виконання три місяці.

Як зазначає відповідач, 31.10.2023 року до Біляївського відділу надійшла заява Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.10.2023 р. про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 30557697, виданої 28.02.2023 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Разом з тим, суд зауважує, що виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документу, тобто постанови про стягнення виконавчого збору відкрито відповідачем постановою від 31.10.2023 року, тобто після закінчення строку пред`явлення рішення до виконання.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII).

Пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи, що строк пред`явлення постанови про стягнення виконавчого збору від 28.02.2023 року закінчився, суд дійшов висновку, що у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 30557697 про стягнення виконавчого збору з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48042022 від 28.02.2023, тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності постанов Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 73185709 від 31.10.2023 про накладення арешту на кошти боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, то суд враховує наступне.

Відповідно до абз. 3 частини 2 ст. 56 Закону № 1404-VIII постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження.

За положеннями пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на вказане та враховуючи, що в межах виконавчого провадження № 73185709 оскаржувані постанови від 31.10.2023 року про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження та про накладення арешту на кошти боржника винесені державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.10.2023 р., яка визнана судом протиправною, то відповідно вказані постанови також є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо доводів сторін по суті спірних правовідносин, то враховуючи, що вони не охоплюють обставини, які встановлені судом під час розгляду справи, а тому не впливають на висновок суду.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

VII. Висновок суду.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 220,80 грн., що підтверджується платіжним документом. ( а.с. 43).

Враховуючи, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судовий збір у сумі 3 220,80 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Заводська, буд. 19, м. Біляївка, Одеська обл., Одеський р-н, 67600, 1) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № 73185709 щодо ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 про накладення арешту коштів боржника ВП № 73185709 щодо ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.10.2023 про розмір мінімальних витрат ВП № 73185709 щодо ОСОБА_1 .

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3 220,80 ( три тисячі двісті двадцять грн. 80 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна