Справа № 320/28135/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 грудня 2023 року м. Київ № 320/28135/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного виконавця Броварського відділу виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Андрусенко Тетяни Андріївни про визнання протиправним та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до державного виконавця Броварського відділу виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Андрусенко Тетяни Андріївни про визнання протиправним та скасування усіх постанов в межах ВП 61336964, ВП 61337032, ВП 61337125 та ВП 61337189 за наслідками виконавчого провадження за заявою Акціонерного товариства ОТП Банк по примусовому виконанню заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року по справі N 361/1317/17; зобов?язати Відповідача винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП 61336964, ВП 61337032, ВП 61337125 та ВП 61337189, в яких зазначити про зняття арешту з коштів та майна ОСОБА_1 .

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви встановленим Кодексом адміністративного судочинства України вимогам, ухвалою суду від 25 вересня 2023 року позов залишено без руху та надано позивачу час на усунення виявлених недоліків шляхом подання до суду належним чином завірених копій оскаржуваних постанов задля вирішення питання щодо дотримання позивачем правил предметної та територіальної підсудності, дотримання позивачем строків на звернення до суду, визначення належного розміру сплати судового збору; за необхідності подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтованими поясненнями та доказами на їх підтвердження що свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали суду від 25 вересня 2023 року позивачем подано заяву про усунення недоліків. Зі змісту зазначеної заяви судом встановлено, що позивач не отримувала жодних документів від Відповідача і таким чином не володіла достатньою інформацією щодо вищезазначених виконавчих проваджень, скаржник отримувала за власною ініціативою документи виконавчих проваджень безпосередньо у виконавця. Проте, навіть особиста присутність не сприяла отриманню всіх можливих документів, а лише однієї копії постанови про арешт коштів боржника від 17.11.2022 № 61336964. Про всі інші відкриті виконавчі провадження стало відомо з АСВП. Після цього, позивач подала заяву про закінчення виконавчого провадження від 30.05.2023 до виконавчої служби, на що отримала відповідь про надання інформації в межах компетенції від 01.06.2023 № 39096.

Заяву передано для розгляду судді 22.12.2023, що підтверджується відповідним актом суду.

Розглянувши відповідну заяву, суд зазначає наступне.

В ухвалі суду від 25 вересня 2023 року було зазначено, що згідно з частиною третьою статті 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до позовних вимог позивач просить скасувати усі постанови в межах виконавчих проваджень ВП 61336964, ВП 61337032, ВП 61337125, ВП 61337189.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство здійснюється з метою захисту конкретного порушеного суб`єктивного права, що належить особі, тому зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, у позовній заяві позивач просить скасувати всі постанови в чотирьох виконавчих провадженнях.

При цьому, матеріали справи містять п`ять постанов, а саме: від 17.11.2022 у ВП № 61336964 Про арешт коштів боржника, від 20.02.2020 ВП № 61336964 Про відкриття виконавчого провадження, від 20.02.2020 ВП № 61337125 Про відкриття виконавчого провадження, від 20.02.2020 ВП №61337032 Про відкриття виконавчого провадження, від 20.02.2020 ВП № 61337189 Про відкриття виконавчого провадження.

Скільки ще постанов містять відповідні виконавчі провадження суд встановити на даному етапі можливості немає.

Крім цього, позивач просить зобов?язати відповідача винести чотири постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП 61336964, ВП 61337032, ВП 61337125 та ВП 61337189, в яких зазначити про зняття арешту з коштів та майна ОСОБА_1 .

Отже, позивачем заявлено щонайменше дев`ять вимог немайнового характеру.

Тому, судовий збір мав був сплачений у розмірі 9 662,40 грн (2684*0,4*9), а не 2147,20 грн, як заплатив позивач.

Розглядаючи питання щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду, суд зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів та у даному випадку становить десять днів (відповідно до приписів статті 287 КАС України).

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на звернення до суду позивач вказує що: Позивач була дуже стурбована відкриттям виконавчих проваджень та вживала усіх заходів, щоб дізнатися і отримати вичерпну інформацію від Відповідача, проте їй було надано лише одну копію постанови про арешт коштів і фактично порушено її права як сторони виконавчого провадження. Відповідно, можливості раніше реалізувати своє право на вирішення спору в судовому порядку у Позивача не було.

Разом з цим, позивачем долучено до позовної заяви чотири оскаржувані постанови.

Тобто, судом встановлено, що у позивача є копії оскаржуваних постанов, в тому числі з ідентифікатором доступу, і відповідно можна вважати встановленим факт, що позивач знав про вказані постанови.

Проте, з наявних в матеріалах справи документів встановити точний час та дату, коли позивач дізнався про зміст оскаржуваних постанови не вбачається за можливе.

Так, в заяві про усунення недоліків позивач зазначає, що: Скаржник змушена була отримувати за власною ініціативою документи виконавчих проваджень безпосередньо у виконавця. Проте, навіть особиста присутність не сприяла отриманню всіх можливих документів, а лише однієї копії постанови про арешт коштів боржника від 17.11.2022 № 61336964. Про всі інші відкриті виконавчі провадження стало відомо з АСВП.

Статтею 18 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець зобов`язаний надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Отже, виконавець зобов`язаний був надати позивачу (стороні виконавчого провадження) доступ до матеріалів виконавчого провадження.

Проте, доказів того, що позивач вчиняв відповідні активні дії з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а виконавець протиправно не надав такої можливості, позивачем до суду не надано.

Навпаки, позивач зазначає, що мав ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження і відповідно можливість ознайомитися з усіма документами, які там містяться, але не вказує, дату коли саме він це зробив.

Відповідно, також, не наводить причин поважності не дотримання строків на звернення до суду.

Крім цього, в силу вимог частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим, зокрема, статті 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно з ч. 6 ст. 172 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, або ж мають бути зверненні до одного відповідача, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Відповідні обставини мають бути обґрунтовані позивачем з урахуванням змісту спірних правовідносин.

З позовної заяви встановлено, що позивач вважає протиправним та просить скасувати усі постанови в межах ВП 61336964, ВП 61337032, ВП 61337125 та ВП 61337189 за наслідками виконавчого провадження за заявою Акціонерного товариства ОТП Банк по примусовому виконанню заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року по справі N 361/1317/17; зобов?язати Відповідача винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП 61336964, ВП 61337032, ВП 61337125 та ВП 61337189, в яких зазначити про зняття арешту з коштів та майна ОСОБА_1 .

Тому, вбачається, що фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення можуть бути різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог значно ускладнить розгляд справи.

При цьому позивачем у позовній заяві не наведено будь-яких аргументів на користь необхідності розгляду зазначених вимог в рамках одного провадження та відповідних доказів на обґрунтування пов`язаності між собою зазначених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач, усуваючи недоліки позовної заяви у спосіб, визначений ухвалою суду від 25 вересня 2023 року, припустився інших недоліків, які унеможливлюють розгляд справи відповідно до процесуальних вимог, що має наслідком повторне залишення позовної заяви без руху.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи та один для суду), яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме уточнити позовні вимог шляхом їх конкретизації (яку кількість та які саме постанови хоче скасувати позивач із зазначенням конкретних їх реквізитів);

- оригіналу квитанції про доплату 7515,20 грн судового збору (у разі залишення вимог про скасування п`яти постанов і зобов`язання винести чотири постанови);

- доказів на підтвердження дати ознайомлення із оскаржуваними постановами;

- пояснень на користь необхідності розгляду зазначених вимог в рамках одного провадження та відповідних доказів на обґрунтування пов`язаності між собою зазначених позовних вимог.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Броварського відділу виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Андрусенко Тетяни Андріївни про визнання протиправним та скасування постанов залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.