Справа № 405/7035/22
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2023-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/7035/22
Провадження №2-а/405/66/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Дризі Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Кропивницькому адміністративну справу №405/7035/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Курлейко О.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1044367 від 23.12.2022 року) в інтересах позивача звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до Державної служби України з безпеки на транспортіпро визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00002487 від 08.12.2022 року, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вказаною постановою ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу, притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. Оскаржувану постанову позивачем отримано 19.12.2022 року. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 13.10.2022 року о 16.35 год. по автомобільній дорозі Н-08, км. 468+739, Запорізька область, відповідальна особа - ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу DAF XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ 10.01.2001 №1306, зокрема, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,5% (2,224 т.) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що виміряні, з урахуванням похибки, вагові параметри транспортного засобу позивача становили 42 224,4 кг., фактичні зафіксовані параметри 46916 кг.

Позивач вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є незаконною, оскільки зазначені у ній відомості не відповідають дійсним обставинам, не підтверджені належними доказами та з постанови не вбачається вчинення ним ( ОСОБА_1 ) правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КупАп.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Так, п. 22.5 ПДР передбачено типи транспортних засобів та максимальні дозволені значення (навантаження) для них. В оскаржуваній постанові Укртрансбезпекою вказується, що для транспортного засобу позивача гранично-допустиме навантаження становить 40 т.

Перевезення вантажу в призмі описаних правовідносин відбувалось транспортним засобом DAF XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 , та KRONE AZ, державний номер НОМЕР_2 , що є спеціалізованим вантажним контейнеровозом - трьохвісний автомобіль (тягач)/спеціалізований/причіп-спеціалізований/контейнеровоз у відповідності до їх техпаспортів.

Згідно з пп.б) п. 22.5 ПДР гранично допустима маса трьохвісного автомобіля (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м. складає 44 т.

Саме до такого типу транспортних засобів і відноситься контейнеровоз, належний позивачу. Відповідно до технічного паспорта DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , його гранична маса становить 26,5 т., а KRONE AZ, д.н.з. НОМЕР_2 , -18 тонн, що у повній мірі узгоджується з вищенаведеним типом транспортного засобу, так як згідно з Правилами дорожнього руху, гранично-допустима маса такого транспортного засобу становить 44 тонни. Таким чином, посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті невірно встановлено тип транспортного засобу, а отже невірно визначено максимально дозволену масу транспортного засобу 40 тонн, замість 44 тонни.

З урахуванням вищевикладеного, як наслідок, Укртрансбезпекою неправомірно розраховано відсоток перевищення навантаження, відповідно до формули, передбаченої Додатком 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Мінінфраструктури України від 27.09.2021 року №512.

Крім цього, представник позивача зазначив, що зважування транспортного засобу здійснено неналежним технічним засобом. Так, згідно ч.1,2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до п. 1 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають перевірці, затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 №374, до таких засобів відносяться й автоматичні прилади для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь.

З оскаржуваної постанови вбачається, що вимірювання здійсненні відповідачем технічним засобом, строк дії повірки якого скінчився 16.06.2022 року, у той час коли правопорушення зафіксоване 13.10.2022 року.

Окрім цього, зазначив, шо Державною службою України з безпеки на трансопорті ОСОБА_1 двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення, яке було двічі зафіксовано в автоматичному режимі за обставин, що стались в той же день - о 16.35 год та о 18.02, і з тим же транспортним засобом та тим же вантажем (постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00001990 від 22.11.2022 та серії АА №00002487 від 08.12.2022). Тобто, фактично з ОСОБА_1 стягуються грошові кошти у вигляді штрафу за те ж саме адміністративне правопорушення, яке було зафіксовано лише з півтора часовим проміжком різними автоматичними системами.

При тому, що відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Ухвалою суду від 30 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду також не надходили.

Від відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті засобами електронної пошти надійшов відзив на позов, зареєстрований в суді 30.01.2023 року за вх. № 2201, в якому (відзиві) відповідач зазначає наступне, зокрема, по суті позовної заяви, в якій позивач зазначив, що транспортні засоби DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , KRONE AZ, д.н.з. НОМЕР_3 , є спеціалізованим вантажним-спеціалізованим контейнеровозом-С згідно технічого паспорта. Згідно технічного паспорта серії причіп GOGEL AWE 18, д.н.з. НОМЕР_4 , є спеціалізованим вантажним контейнеровозом - а саме: трьохвісний автомобіль (тягач)/спеціалізований/ причіп/спеціалізований/ контейнеровоз, а тому допустима маса становить 44 тонни, а не 40 тонн, поряд з цим, наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Відповідно до п. 17.2-17.5 Правил передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

З огляду на зазначене, позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, крім того відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення, таким чином, позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, автопоїздом, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тонн.

З приводу закінчення строку свідоцтва про повірку 16.06.2022 технічного засобу фіксації зазначив, що відповідно до постанови КМУ від 05.04.2022 №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, у зв`язку з чим повірка вимірювального і зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю є дійсною та чинною на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України.

Стосовно доводів позивача про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативні параметри, визначені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується товарно-транспортною накладною, зазначив, що факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвержених наказом міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

У той же час, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушеень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019 №1174.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення двічі, відповідач зазначив, що з оскаржуваних постанов вбачається, що порушення порядку у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст. 132-1 КУпАП відбулися у різних проміжках часу, на різні технічні засоби фіксації адміністративних правопорушеньу сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважаються вчиненим у момент фіксації адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

З огляду на викладене та враховуючи, що оскаржувана постанова, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Укртансбезпеки було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, на підставі чого просить у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Суд також зауважує, що представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Курлейко О.С. подано відповідь на відзив на позовну заяву, зареєстрована судом 01 лютого 2023 року за вх.№2515, поряд з цим, та враховуючи, що в даній категорії справ заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву, на підставі чого, подану позивачем відповідь на відзив слід залишити без розгляду, долучивши її до адміністративної справи №405/7035/22.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи поданий відповідачем відзив на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00002487 від 08.12.2022 року, яка винесена старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О., та підписана кваліфікованим електронним підписом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. 00 коп.

Зазначена постанова мотивована тим, що 13 жовтня 2022 року о 16 год. 35 хв. за адресою Н-08, км. 468+739, Запорізька область, зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,5% (2,224 тонни) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Згідно вказаної постанови, автоматична фіксація правопорушення здійснена технічним засобом WIM 15, WAGA-WIM35 зав №3, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії № UA.TR.113-0619/02F-21/1 до 16.06.2022 року.

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 №412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та, або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який на теперішній час продовжено.

Судом також встановлено, що транспортний засіб марки: DAF, модель: XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , тип: cпеціалізований вантажний -контейнеровоз-С, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , маса без навантаження становить 10055, повна маса - 26500, а також транспортний засіб марки KRONE AZ, д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , маса без навантаження - 2550, повна маса - 18000, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до пп. б) п. 22.5 ПДР гранично допустима маса трьохвісного автомобіля (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра складає 44 тонни.

Крім того, як вбачається з договору №11 перевезення вантажу автомобільним транспортом від 11.10.2022 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем та ТОВ «ОІЛБЕРІ», як замовником, виконавець зобов`язується доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж з пункту відправлення до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п.1.1 Договору).

Виконавець організовує та здійснює перевезення вантажу на підставі заявок замовника на перевезення вантажу, складених за формою, наведеною в додатку №1 до Договору. Замовник направляє заявку на електронну адресу виконавця. Заявка повинна містити наступну інформацію: адресу завантаження (пункт відправлення), пункт призначення (адресу розванатження), дату прибуття транспортного засобу у пункт відправлення для завантаження, найменування вантажу, його вага, розміри та вартість перевезення, маршрут перевезення та інші умови перевезення.

У випадку погодження виконавця на надання послуг за Заявкою, останній вносить в Заявку інформацію щодо ПІБ водія та транспортного засобу, підписує Заявку, скріплює її печаткою та направляє замовнику. Отримана від виконавця Заяка підписуються замовником, скріплюється печаткою та направляється Виконавцю за допомогою засобів електронного або факсимільного зв`язку. Заявка передана за допомогою електронного або факсимільного зв`язку, має силу оригіналу. Після передачі Заявки за допомогою електронного або факсимільного зв`язку, Сторони протягом 3 (трьох) банківських днів зобов`язані передати оригінали документів поштою або кур`єром (п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору).

Відповідно до Заявки №1 від 12 жовтня 2022 року до договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом №11 від 11 жовтня 2022 року перевізник ФОП ОСОБА_1 надає замовнику ТОВ «ОІЛБЕРІ» транспортно-експедиційні послуги згідно Договору з урахуванням нижченаведених умов:станція або пункт завантаження - с. Вільнянськ, Запорізька обл.; період завантаження - з 13.10.2022 року; станція або пункт розвантаження м. Ізмаїл; культура або вид товару, що буде перевозитись,- Шрот соняшниковий; вага вантажу т.(брутто +-) - 40,0.

Крім того, згідно з товарно-транспортною накладною №Р61 від 13.10.2022 року транспортний засіб DAF XF 105.460, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп KRONE AZ, д.н.з. НОМЕР_3 , автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 ( НОМЕР_5 ), здійснив перевезення шроту соняшникового вагою брутто 38140 (нетто 21940).

Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі також Укртрансбезпека) відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий уповноваженим органом, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30).

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі коли хоч один з їх габаритів перевищує:

- за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м),

- фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т),

- навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Отже, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу або загальну масу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Одночасно з цим, визначальним є не просто наявність дозволу як такого, а зазначення у ньому конкретного вагового або габаритного параметру, який хоч і перевищує нормативно встановлений, однак дозволяє здійснювати проїзд ТЗ (без перевищення цього параметру).

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512 (далі Інструкція).

Так, відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії АА № 00002487 від 08.12.2022 року не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Крім того, суд зважує, що відповідно до технічних паспортів транспортного засобу НОМЕР_8 , його гранична маса з навантаженням становить 26,5 тонн, та транспортного засобу KRONE AZ - 18 тонн, та відповідно зазначені транспортні засоби є спеціалізованим вантажним контейнеровозом - трьохвісний автомобіль (тягач) спеціалізований/причіп - спеціалізований/контейнеровоз, та, відповідно, гранично допустима маса згідно з пп.б п. 22.5 ПДР складає 44 тонни, в свою чергу, посадовими особами в оскаржуваній позивачем постанові не доведено, по яким саме критеріям віднесено належні позивачу транспортні засоби до такого типу транспортних засобів, гранично - допустиме навантаження яких встановлено на рівні 40 тонн, тим самим, з підстав невірно встановленого типу транспортного засобу, невірно визначено максимально дозволену масу транспортного засобу - 40 тонн, замість 44 тонн, має наслідком неправомірно розрахованого відсотка перевищення навантаження, відповідно до формули передбаченої Додатком №1 до Інструкції №512 від 27.09.2021 року.

При цьому, оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння гранично допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми не надано.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП на підставі постанови серії АА №00001990 від 22.11.2022 та постанови серії АА №00002487 від 08.12.2022, яка є предметом оскарження у даній справі, за правопорушення, вчинене 13 жовтня 2022 року. При цьому, як вбачається з досліджених постанов, за один день, протягом незначного проміжку часу, а саме із різницею 1 год. 27 хв: 13 жовтня 2022 року о 16 год. 35 хв. за адресою Н-08, км. 468-+739, Запорізька область, та 13 жовтня 2022 року о 18 год. 02 хв. за адресою М-04, км. 186+337, Дніпропетровська область, автоматичними пунктами фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , вагові параметри якого перевищили загальну масу транспортного засобу, що визначені пунктом 22.5 ПДР України.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 05 вересня 2018 року в справі № 569/15894/15-а триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Отже, вказане правопорушення слід вважати триваючим, на підставі чого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , всупереч положенням частини першої статті 61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Слід також зазначити, що сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише опис обставин, які визнані службовою особою суб`єкта владних повноважень підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення належних доказів на їх підтвердження.

При цьому суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справіРуїс Торіха проти Іспаніївід 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушення при винесенні відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відсутність належних доказів вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є безумовною підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії АА № 00002487 від 08.12.2022 та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи відповідачем не були доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, на підставіч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, та враховуючи задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Представником позивача заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., з приводу чого суд враховує наступне.

Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатським об`єднанням «АСТРА ЛІБЕРТА» в особі старшого партнера Курлейко О.С., що діє на підставі Статуту, та клієнтом Беспалим І.Л., 21 грудня 2022 року укладено договір №6 про надання правничої допомоги, за умовами якого Клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо оскарження у суді першої інстранції постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України АА №00002487 від 08.12.2022, складену Державною службою України з безпеки на транспорті на ОСОБА_1 , а також апеляційне та касаційне оскарження відповідних судових рішень (п.1.1. Договору).

На виконання п.1.1. цього Договору адвокатське об`єднання, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги у суді першої інстанції: ознайомитися з матеріалами адміністративної справи та дослідити судову практику з питань, що стосуються складання Державною службою України з безпеки на транспорті постанов, надати консультацію, направити адвокатські запити, зібрати докази, скласти та подати позовну заяву, клопотання, заяви та інші процесуальні документи, прийняти участь у судових засіданнях, тощо (п.2.1. Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору ОСОБА_1 за послуги, що надаються адвокатським об`єднанням, відповідно до п.2.1 цього Договору, сплачує фіксований розмір гонорару у сумі 5000 грн.- за направлення адвокатських запитів, ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та дослідження судової практики, надання консультації, складання та направлення позовної заяви, клопотань, відповіді на відзив, заперечення та будь-яких інших процесуальних документів до суду першої інстанції.

Фіксований розмір гонорару, визначений в п.4.1. цього Договору, сплачується клієнтом на підставі рахунку, наданого адвокатським об`єднанням. (п. 4.2. Договору).

Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних АО «Астра Ліберта» згідно з договором про надання правничої допомоги №6 від 21.12.2022 року, види правничої допомоги становлять: 1) ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та дослідження судової практики з питань, що стосуються складання Державною Службою України з безпеки на транспорті постанов, надання консультації - 2 год.; 2) складання та направлення позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №00002487 від 08.12.2022. Фіксована сума гонорару становить за такі види послуг: 5000 грн.

Відповідно до рахунку №6 від 21 грудня 2022 року призначення платежу (вид послуг) оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності АА №00002487 від 08.12.2022, згідно договору про надання правничої допомоги №6 від 21.12.2022 сума до оплати 5000 грн.

Крім того, згідно з актом наданих послуг № 6 за Договором про надання правничої допомоги №6 від 21.12.2022 адвокатське об`єднання «АСТРА ЛІБЕРТА» в особі керуючого партнера Курлейко О.С. надало ОСОБА_1 наступні послуги: оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України АА №00002487 від 08.12.2022, згідно з договором про надання правничої допомоги №6 від 21.12.2022 (дослідженя судової практики з питань, надання консультації, складання та подання позовної заяви), фіксований розмір гонорару адвоката, згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», сума 5000 грн.

Відповідно до меморіального ордеру №@2PL628830 від 22.12.2022 року ОСОБА_1 сплачено адвокатському об`єднанню «АСТРА ЛІБЕРТА» 5000 грн., з зазначенням платежу оскарження постанови АА 00002487.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до п.1 п.2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує , чи пов`язані ці витрати з розглядом справи , чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин.

Визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, за встановлених обставин, суд виходить з того, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, на підставі чого суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума в розмірі 3000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.132-1, ст.ст.245, 251, 258, 268, 280 КУпАП, ст. ст. 72-77, 79, 90, 132, 134, 139, 241, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Признати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України серії АА № 00002487 від 08.12.2022 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань безпеки на транспорті, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова