Справа № 580/9573/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року справа № 580/9573/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якій просить:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо звільнення позивача з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю 2 групи;

- зобов`язати начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України прийняти рішення про звільнення позивача з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю 2 групи.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 справу призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем отримано рапорт позивача про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, а також засвідчені копії додатків до цього рапорту, які підтверджують підставу для звільнення.

Позивач зазначив, що мати його дружини має ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Водночас позивачу повідомлено про відмову у звільненні з військової служби у зв`язку з відсутністю підстави для звільнення.

На підставі наведеного позивач вважає, що повинен бути звільнений з військової служби, тому просить задовольнити його позовні вимоги.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що позивач не надав документів, які підтверджують необхідність стороннього догляду за матір`ю дружини та відсутність інших осіб, які можуть здійснювати догляд, а сама по собі наявність у неї ІІ групи інвалідності не є підставою для звільнення з військової служби.

У відповіді на відзив представник позивача не погодилась із доводами відповідача, вказавши про їх безпідставність та наполягала на задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що позивача взято на військовий облік, та призвано на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 25.02.2022 №69/2022.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) №20-ОС від 23.02.2023 «Про особовий склад» зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-065539), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 08.02.2023 № 158-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби з прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з 23 лютого 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону №24-ОС від 25.02.2023 «Про особовий склад» призначено молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-065539), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора першої групи повітряної розвідки відділення повітряної розвідки відділу управління та артилерійської розвідки прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки, з 25 лютого 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону №60-ОС від 20.03.2023 «Про особовий склад» призначено молодшого сержанта ОСОБА_1 (П-065539), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора першої групи повітряної розвідки відділення повітряної розвідки відділу управління та артилерійської розвідки прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора першої групи повітряної розвідки відділення повітряної розвідки відділу управління та артилерійської розвідки прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки, з 20 березня 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону №415-ОС від 13.07.2023 «Про особовий склад» призначено молодшого сержанта ОСОБА_2 (П-065539), призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора першої групи повітряної розвідки відділення повітряної розвідки відділу управління артилерією та артилерійської розвідки, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - оператора першої групи повітряної розвідки відділення повітряної розвідки відділу управління та артилерійської розвідки прикордонної комендатури швидкого реагування вогневої підтримки, з 13 липня 2023 року.

03 червня 2023 року позивач звернувся з рапортом до безпосереднього командира начальника відділення повітряної розвідки відділу управління артилерією та артилерійської розвідки лейтенанту ОСОБА_3 (№2.15/17140/23-Вн від 03.06.2023) в якому подав клопотання перед вищим командуванням про звільнення з військової служби, відповідно до вимог підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через сімейні обставини, а саме у зв`язку з наявністю одного із батьків дружини із числа осіб з інвалідністю другої групи.

Позивачем до рапорту долучено: копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ; копію паспорту ОСОБА_4 та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про народження НОМЕР_5 ; копію паспорту ОСОБА_5 ; копію довідки серії НОМЕР_6 ; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 .

За результатами розгляду зазначеного рапорту листом начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника Валерія Падителя №12/21742/23-Вн від 26.06.2023 повідомлено позивача, що відповідно до вимог Конституції України та Сімейного кодексу України, повнолітні діти (дочка, син) зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно з законодавством України на військовослужбовця ОСОБА_1 не покладається обов`язок піклуватися про батька дружини. Інших документів, які передбачають, що саме зазначеному військовослужбовцю необхідно здійснювати догляд за хворою матір`ю дружини до рапорту не додавались. Листом повідомлено, що згідно з наданими до рапорту документами, відсутні визначені законодавством підстави для прийняття рішення про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби під час дії воєнного стану.

26 липня 2023 року позивач повторно звернувся з рапортом до безпосереднього командира начальника відділення повітряної розвідки відділу управління артилерією та артилерійської розвідки лейтенанта Віталія Мазура (№2.15/25997/23-Вн від 26.07.2023) в якому клопотав перед вищим командуванням про звільнення його у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) за наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

Позивачем до рапорту долучено: копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ; копію паспорту ОСОБА_4 та довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про народження НОМЕР_5 ; копію паспорту ОСОБА_5 ; копію довідки серії НОМЕР_6 ; копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ; копію посвідки на тимчасове проживання НОМЕР_8 ОСОБА_6 з перекладом; копію бланку реєстраційного обліку/Системи аутентифікації та керування відвідувачами ОСОБА_6 ; копію супровідного додатку до посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_6 ; копію інформації на запит про склад зареєстрованих у житловому приміщенні №14.03-08/111862 від 20.07.2023.

За результатами розгляду зазначеного повторного рапорту листом в.о.начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України полковника Костянтина Безпалько №12/27921/23-Вн від 15.08.2023 повідомлено позивача, що згідно з наданими до рапорту документами, відсутні визначені законодавством підстави для прийняття рішення про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби під час дії воєнного стану.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача та вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

У свою чергу, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до п. 233 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Системний аналіз абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) з підстав:

- наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Судом встановлено, що мати дружини позивача ОСОБА_5 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджено довідкою МСЕК серії СА № 014675 від 23.11.2004, безтерміново, причина захворювання - загальне захворювання.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби згідно абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки мати його дружини є особою з інвалідністю ІІ групи.

Доводи відповідача про те, що відсутні докази, що саме позивач повинен здійснювати догляд за матір`ю дружини позивача, тому відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби, суд відхиляє, оскільки, як зазначалось вище, абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ передбачено окрему підставу для звільнення за сімейними обставинами наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, незалежно від того чи така особа потребує постійного догляду та не залежно від того хто повинен здійснювати такий догляд у разі необхідності.

Також безпідставними є посилання відповідача на норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки вони регулюють питання призову на військову службу, а не звільнення зі служби. Відповідно, також є необґрунтованим твердження про наявність колізії норм двох законів, оскільки вони регулюють різні суспільні відносини.

Отже, відповідач не вчинив дій, які передбачені законом, чим допустив протиправну бездіяльність, тому суд для повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незвільнення позивача з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно, належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорти позивача від 03 червня 2023 року та від 26 липня 2023 року про звільнення з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає до часткового задоволення.

Суд враховує, що згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України від 27.02.2020 №3674-VI «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо незвільнення ОСОБА_1 з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

Зобов`язати 15 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 ) від 03 червня 2023 року та від 26 липня 2023 року про звільнення з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на період воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО