Справа № 160/22871/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
13.10.2023 року позивачем до суду було подано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві. Позивач вказує, що здійснюючи розрахунок земельного податку за 2023 рік, відповідач повинен був врахувати ставки податку за земельні ділянки, нормативна грошова оцінка яких проведена та встановлена рішенням Покровської селищної ради про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку за 2022 рік на рівні 1%, цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка складає 1 202 835,05 грн.
Третя особа Селянське (фермерське) господарство «Покровчанка» пояснень на позовну заяву не надала.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням Покровської районної ради Дніпропетровської області №73-4/ХХІІІ від 24.03.1999 року надано дозвіл на замовлення проекту відведення земельної ділянки для створення селянського/фермерського господарства ОСОБА_1 розміром 50 га на території Олександрівської сільської ради, поле №1.

На підставі рішення сесії Покровської районної ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області від 25.04.2000 року №154-9/23 ОСОБА_1 надано у постійне користування земельна ділянка площею 50 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Олександрівської сільської ради. Землю надано для ведення фермерського господарства.

Позивачу 01.08.2000 року видано державний акт на право постійного користування землею Серії ДП ГК-112 кадастровий номер :02:001:9930.

21.08.2000 року Покровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області зареєстроване Селянське (фермерське) господарство «Покровчанка», керівником якого є ОСОБА_1 .

30.08.2000 року С(Ф)Г «Покровчанка» зареєстроване як суб`єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Рішенням Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області «Про встановлення ставок та пільг зі сплати земельного податку на території Покровської селищної ради», яке набрало чинності з 01.01.2022 року, встановлено на території Покровської селищної ради ставки зі сплати земельного податку згідно з додатком 1 та пільги щодо сплати земельного податку згідно з додатком 2.

Відповідно Витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 23.02.2023 року номативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9930 становить 1 202 835,05 грн.

Згідно Витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 22.04.2023 року номативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9930 становить 1 202 835,05 грн.

Рішенням Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області №Р-3472-46/VІІІ від 09.06.2023 року «Про надання згоди на викуп земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства надано згоду ОСОБА_1 (голові СФГ «Покровчанка») на викуп земельної ділянки, що перебуває у неї в постійному користуванні, площею 50 га (в тому числі: рілля 50,000 га) кадастровий номер :02:001:9930 для ведення фермерського господарства за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці у сумі 1 202 835,05 грн. відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22.04.2022 року без проведення земельних торгів з розстроченням платежу рівними частинами на п`ять років з правом дострокової оплати, яка знаходиться за адресою: Покровська селищна рада (за межами населеного пункту). Категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення: для ведення фермерського господарства.

13.07.2023 року між Покровською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-прадажу (викупу) земельної ділянки, відповідно якого продавець передає у власність (продає), а покупець приймає у власність (викупляє), без проведення земельних торгів, земельну ділянку площею 50,000 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Покровської селищної ради (колишня Олександрівська сільська рада) Синельниківського району Дніпропетровської області (згідно постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» Покровський район ліквідовано та створено Синельниківський район), кадастровий номер :02:001:9930. Цільове призначення земельної ділянки 01.02 для ведення фермерського господарства, категорія земель- землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

14.07.2023 року між позивачем та С(Ф)Г «Покровчанка» укладено договір оренди, відповідно якого орендодавець надає, а орендатор приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Пунктом 2 договору оренди передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 50,000 га кадастровий номер :02:001:9930, яка належить оорендодавцю на праві приватної власності на підставі витягу з ДРРПНМ.

18.07.2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №-0410-UА0015858, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 8785,22 грн.

27.07.2023 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №7-0410-UА0015858, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 15 125,50 грн.

Не погодившись з прийнятими податковими повідомлення-рішеннями, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.

Підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надано визначення земельного податку, як обов`язкового платежу, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв). А в силу вимог підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Таким чином обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно з пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно пункту 277.1 статті 277 Податкового кодексу України, яка встановолює ставки земельного податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких не проведено, ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Стаття 284 Податкового кодексу України встановлює особливості оподаткування платою за землю.

Згідно з пунктом 284.1 статті 284 Податкового кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як визначено статтею 126 Земельного кодексу України, право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, платником земельного податку є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування).

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.05.2021 року у справі № 826/5220/17.

Згідно з пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу (пункт 286.5 статті 286 Податкового кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина третя статті 23 Закону України «Про оцінку земель»).

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру (п. 1 Положення № 15).

Частиною першою статті 193 Земельного кодексу України передбачено, що Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою (стаття 194 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру (частина перша статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Для здійснення повноважень, визначених законом, органи державної влади та органи місцевого самоврядування користуються відомостями і документами Державного земельного кадастру щодо земель та земельних ділянок, розташованих на відповідній території, на безоплатній основі (частина третя статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

Разом з тим, контролюючий орган уповноважений здійснювати нарахування фізичним особам податкових зобов`язань із земельного податку на підставі даних Державного земельного кадастру щодо площі земельної ділянки, її нормативної грошової оцінки з урахуванням коефіцієнтів індексації, а також рішення сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад щодо ставок земельного податку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 50,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Покровської селищної ради Синельниківскього району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:9930, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором купівлі продажу від 13.07.2023 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.07.2023 року №339110218.

Вказана земельна ділянка загальною площею 50,000 га кадастровий номер :02:001:9930, 14.07.2023 року була передана позивачем в оренду С(Ф)Г «Покровчанка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що враховуючи, що позивач є постійним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:9930 для ведення фермерського господарства відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення із земельного податку за 2023 рік №-0410-UА0015858 від 18.07.2023 року на суму 8 785,22 грн. за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 рік, тобто до укладення договору оренди з С(Ф)Г «Покровчанка».

Також, відповідачем повідомлено, щодо податкового повідомлення-рішення по сплаті земельного податку з фізичних осіб за 2023 рік в сумі 15 125,50 грн. від 27.07.2023 року, що таке податкове повідомлення-рішення з технічних причин некоректно сформовано у ІКС «Податковий блок» та на теперішній час, дані в ІКС «Податковий блок» та в ІКП платника по коду бюджетної класифікації (18010700) земельний податок з фізичних осіб приведено у відповідність до вимог чинного законодавства.

В свою чергу, наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Цей Порядок розроблено відповідно до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), Митного кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», законів з питань зовнішньоекономічної діяльності та інших законодавчих актів, згідно з якими контролюючим органам надано право визначати суми податкових та грошових зобов`язань, зменшувати (збільшувати) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшувати від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємне значення суми податку на додану вартість, застосовувати передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Цей Порядок визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Відповідно підпункту 3 пункту 1 розділу II Порядку контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, зокрема, якщо згідно з податковим, митним та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган

Згідно з пунктом 2 Порядку, у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, зокрема «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Додатком 1 встановлено форму податкового повідомлення-рішення форми «Ф» в якій наявна графа «Детальний розрахунок суми/сум, з визначенням назви податку, а саме: 1- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; 2 - транспортний податок; 3 - плата за землю).

Також встановлено набори даних по колонках таблиці детального розрахунку суми/сум податку.

По податку з плати за землю « 3», колонки мають містити такі дані: (1) Адреса об`єкта; (2) Вид цільового призначення об`єкта; (3) Кадастровий номер об`єкта; (4) Площа об`єкта, га; (5) Нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по земельному податку, грн/га; (6) Нормативна грошова оцінка з урахуванням коефіцієнта індексації по орендній платі за земельну ділянку або сума відповідно до договору оренди, грн; (7) Кількість місяців оподаткування; (8) Розмір ставки земельного податку або орендної плати за землю, %; (9) Назва пільги, по земельному податку відповідно до статті 281 Податкового кодексу України; (10) Розмір пільги зі сплати земельного податку відповідно до статті 281 Податкового кодексу України, га; (11) Сума податкового зобов`язання із земельного податку (к. 11 = (к. 4 к. 10) к. 5 (к. 7 / 12) к. 8), та з орендної плати за земельну ділянку (к. 11 = к. 4 к. 6 (к. 7 / 12) к. 8) або (к. 6)***, грн.

Дослідивши оскаржувані податкові повідомлення-рішення на відповідність їх наведеним вимогам щодо форми податкового повідомлення-рішення форми «Ф», суд зазначає, що вони визначають суму податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб за один і той самий період 2023 рік та одну і ту саму земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:9930, що свідчить про правильність доводів позивача щодо подвійного нарахування земельного податку за 2023 рік.

При цьому, судом не приймаються посилання відповідача, надані у відзиві на позовну заяву, що податкове повідомлення-рішення в сумі 15 125,50 грн. від 27.07.2023 року з технічних причин некоректно сформовано у ІКС «Податковий блок» та на теперішній час, дані в ІКС «Податковий блок» та в ІКП платника по коду бюджетної класифікації (18010700) земельний податок з фізичних осіб приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, оскільки такі посилання та дії податкового органу не обгрунтовані та не узгоджуються з нормами чинного податкового законодавства.

Відповідачем не зазначено, що саме некоректно сформовано в податковому повідомленні-рішенні від 27.07.2023 року, якісь окремі його дані чи податкове повідомлення-рішення в цілому.

Доказів скасування, анулюванння чи відкликання податкового повідомлення- рішення №7-0410-UА0015858 від 27.07.2023 року податковим органом не надано та у відзиві на позовну заяву не зазначено, що свідчить про те, що таке податкове повідомлення є чинним та підлягає сплаті у разі узгодження податкового зобов`язання визначеного ним.

Також, оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями визначено земельний податок з фізичних осіб за цілий 2023 рік, що зазначено у колонці 7 кожного податкового повідомлення-рішення у вигляді цифри « 12» «Кількість місяців оподаткування», що спротовує доводи відповідача про нарахування земельного податку позивачеві виключно за період з 01.01.2023 року по 31.07.2023 року.

Колонка 2 податкових повідомлень-рішень містить помилкові дані щодо «Виду цільового призначення об`єкта» який зазначено 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельна частка-пай), замість вірного 01.02 для ведення фермерського господарства.

Така помилка має суттєвий вплив, оскільки вид цільового призначення земельної ділянки враховується для обчислення, нарахування та сплати земельного податку.

Особливу увагу суд звертає на той факт, що відповідачем не було використано даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки в той час як її нормативну грошову оцінку було проведено та визначено.

В свою чергу, податкові зобов`язання з земельного податку визначаються враховуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки у випадку проведення такої нормативної грошової оцінки, що в даному випадку мало місце.

Використання інших даних при визначенні податкового зобов`язання з земельного податку за земельну ділянку нормативну грошову оцінку якої проведено не допускається.

Відповідачем дані нормативної грошової оцінки не були використані під час здійснення розрахунку земельного податку за 2023 року, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Дніпропетровській області №-0410-UА0015858 від 18.07.2023 року та №7-0410-UА0015858 від 27.07.2023 року.

Водночас, контролюючий орган при розрахунку суми земельного податку за 2023 рік повинен був отримати відповідні дані щодо нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки за спірний період від Державного земельного кадастру, що в даному випадку зроблено не було.

Саме до компетенції відповідача належить обов`язок здійснювати відповідний розрахунок грошових зобов`язань, чому в свою чергу передує отримання необхідної інформації для здійснення такого розрахунку.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 06.02.2018 року у справі №826/15139/16 та в постанові від 18.10.2019 року у справі №826/8361/18.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем помилково здійснено розрахунок земельного податку стосовно земельної ділянки, розташованої за межами населеного пункту на території Покровської селищної ради Синельниківскього району Дніпропетровської області, оскільки не було отримано у встановленому законом порядку інформації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки та інформації щодо цільового призначення земельної ділянки.

Отже, податковим органом при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень було допущено подвійне нарахування земельного податку по одній і тій самій земельній ділянці, нарахування податку за 12 місяців, замість належних 7 місяців, помилкове зазначення цільового використання земельної ділянки та неврахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Також, податковим органом не надано оцінку тій обставині, що земельна ділянка знаходилась у постійному користуванні С(Ф)Г «Покровчанка» та відображалась останнім у податкових деклараціях.

Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи суд приходить до висновку про необгрунтованість та протиправність податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Дніпропетровській області №-0410-UА0015858 від 18.07.2023 року та №7-0410-UА0015858 від 27.07.2023 року та їх скасування.

Оскільки доводи позивача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на суму 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №154 від 04.09.2023 року.

Враховуючи викладене, судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Керуючись статтями 2, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17А, ), третя особа: Селянське (фермерське) господарство «Покровчанка» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №-0410-UА0015858 від 18.07.2023 року та №7-0410-UА0015858 від 27.07.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська