Справа № 500/3825/22
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року

м. Київ

справа №500/3825/22

адміністративне провадження № К/990/33530/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 500/3825/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року (суддя-доповідач - Шавель Р.М., судді: Запотічний І.І., Заверуха О.Б.),

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна» (надалі також - ТОВ «Аскор-Україна») звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу № 324470 від 13 вересня 2022 року в розмірі 17000,00 грн.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Укртрансбезпеки про застосування адміністративно - господарського штрафу № 324470 від 13 вересня 2022 року. Стягнуто на користь ТОВ «Аскор-Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Укртрансбезпеки судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Не погодившись з указаним рішенням, відповідач 22 лютого 2023 року звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року матеріали справи № 500/3825/22 витребувано з Тернопільського окружного адміністративного суду, а ухвалою від 17 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Укртрансбезпеки про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дати отримання цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду документу про сплату судового збору у розмірі 3721,50 грн.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року апеляційну скаргу Укртрансбезпеки повернуто, оскільки апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги.

14 червня 2023 року відповідач повторно подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою від 19 червня 2023 року Восьмий апеляційний адміністративний суд витребував матеріали справи № 500/3825/22 із суду першої інстанції, а ухвалою від 10 липня 2023 року повернув апеляційну скаргу Укртрансбезпеки як таку, що підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

31 липня 2023 року Укртрансбезпека втретє подала апеляційну скаргу на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року матеріали справи № 500/3825/22 витребувано з Тернопільського окружного адміністративного суду, а ухвалою від 07 вересня 2023 року визнано неповажними наведені у заяві Укртрансбезпеки підстави поновлення строку на апеляційне оскарження і відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду; апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.

20 вересня 2023 року Восьмий апеляційний адміністративний суд постановив ухвалу, якою визнано неповажними наведені Укртрансбезпекою причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 500/3825/22 та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Укртрансбезпеки.

Зазначену ухвалу суд апеляційної інстанції мотивував тим, що апелянтом не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником.

ІІІ. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи

06 жовтня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Укртрансбезпеки, у якій скаржник просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до цього суду.

Автор касаційної скарги зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали від 20 вересня 2023 року Восьмим апеляційним адміністративним судом не враховано доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, чим порушено норми процесуального права. Вважає, що зазначені порушення, допущені судом апеляційної інстанції, відповідно до статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), є підставами для скасування рішення суду апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду.

Скаржник вказує, що Укртрансбезпека, як орган, який відповідно до закону здійснює самопредставництво інтересів у судах України, вимушений провадити роботу у дистанційній формі з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тобто починаючи з 24 лютого 2022 року. На думку касатора, в умовах воєнного стану дотримання процесуальних строків, зокрема на подачу апеляційних скарг у строк, визначений статтею 295 КАС України, є об`єктивно неможливим. А тому, встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом в Україні. Разом з тим, судом апеляційної інстанції не взято до уваги доводи Укртрансбезпеки щодо складної організації виконання функцій держави, що, на думку скаржника, свідчить про формальний підхід до розгляду поданих стороною документів та доводів, та має наслідком обмеження доступу до правосуддя.

Ухвалою від 20 листопада 2023 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Позивач відзив на касаційну скаргу не надіслав, що не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення у силу частини четвертої статті 338 КАС України.

Ухвалою від 20 грудня 2023 року Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 345 КАС України.

IV. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).

Пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

V. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та позиція Верховного Суду

Переглянувши оскаржуване судове рішення у межах, визначених статтею 341 КАС України, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, копію рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року було доставлено в електронний кабінет Укртрансбезпеки в підсистемі «Електронний суд» 23 січня 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься у матеріалах справи.

Вперше з апеляційною скаргою відповідач звернувся 22 лютого 2023 року. Однак, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року апеляційну скаргу Укртрансбезпеки на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 500/3825/22 було повернуто, оскільки апелянт у встановлений судом строк не усунув недоліки скарги, яку було залишено без руху, а саме, не надав документ про сплату судового збору.

14 червня 2023 року відповідач вдруге звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення суду у справі № 500/3825/22.

Між тим, ухвалою від 10 липня 2023 року суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу Укртрансбезпеки з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 298 КАС України, оскільки скаргу підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

31 липня 2023 року відповідач утретє подав апеляційну скаргу на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 500/3825/22. До апеляційної скарги відповідач додав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, на обґрунтування якої зазначив, що вперше з апеляційною скаргою звернувся вчасно, з дотриманням строку, передбаченого статтею 295 КАС України. Водночас, оскільки нормами КАС України не врегульовано питання щодо визначення строку на повторне звернення з апеляційною скаргою, відповідач у розумний строк, без зволікань, повторно звертається до суду з апеляційною скаргою. Вважає, що наведені підстави для поновлення строку є поважними, а його пропуск незначним.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року наведені у заяві Укртрансбезпеки підстави поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними і відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду; апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.

На виконання вимог ухвали суду від 07 вересня 2023 року відповідач подав заяву про усунення недоліків, у якій, обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначив, що Укртрансбезпекою вживалися заходи щодо реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду у справі № 500/3825/22, однак у зв`язку з неможливістю сплати судового збору апелянт не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу, яка б відповідала вимогам статті 296 КАС України, у строк, визначений статтею 295 цього Кодексу. Водночас, одразу після надходження коштів на оплату судового збору Укртрансбезпека у найкоротший термін повторно звернулася до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою. Апелянт просив суд урахувати складність оперативної сплати судового збору в умовах дії воєнного стану.

Оцінивши доводи відповідача щодо поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення. Також апеляційний суд зауважив, що право на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення. Та обставина, що повернення апеляційної скарги не позбавляє повторного звернення до апеляційного суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього. У цьому зв`язку суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що повернення первісної апеляційної скарги Укртрансбезпеки відбулося саме внаслідок тривалої несплати судового збору, тобто обставин, які залежали виключно від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та не були пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Насамкінець, апеляційний суд відхилив посилання апелянта на обставину введення на території України воєнного стану та зазначив, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більше, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк.

За наведених міркувань суд апеляційної інстанції виснував, що наведені відповідачем у заяві про поновлення строку обставини не можуть свідчити про поважність причин пропуску такого строку.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги Верховний Суд зазначає про таке.

Норма пункту 4 частини першої статті 299 КАС України встановлює дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Такий висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі №420/5137/18, від 22 грудня 2022 року у справі № 380/19423/21.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зауважує, що необхідність сплати судового збору при поданні апеляційної скарги встановлена законом, а тому відповідач, подаючи вперше апеляційну скаргу без надання документа про сплату судового збору, достеменно розумів про допущення ним порушення норм процесуального права. Так само відповідач повинен був розуміти наслідки подання повторної апеляційної скарги без долучення документів на підтвердження повноважень особи, яка її підписала. У свою чергу, дотримання вимог КАС України щодо належного оформлення апеляційних скарг залежить виключно від особи, яка подає апеляційну скаргу. До того ж, право на повторне звернення з апеляційною скаргою може бути реалізовано лише в межах процесуального строку на апеляційне оскарження, встановленого законом. Понад те, вдруге та втретє відповідач звернувся з апеляційними скаргами на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року лише від 13 червня і 31 липня 2023 року, тобто поза межами встановленого строку.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не може впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07 червня 2018 року у справі № 822/276/17, від 30 вересня 2021 року у справі № 826/16458/18, від 23 грудня 2022 року у справі № 380/17601/21.

Наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини були оцінені та визнані судом апеляційної інстанції як неповажні, адже лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Верховний Суд звертає увагу на те, що сама по собі сплата суб`єктом владних повноважень судового збору після спливу встановленого КАС України та наданого судом строку не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Право відповідача на повторне звернення з апеляційною скаргою після її повернення не є абсолютним й, окрім його реалізації без зайвих зволікань, скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої апеляційної скарги відбулося з причин, які об`єктивно не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2022 року у справі №380/17601/21.

У цій справі повернення первісної апеляційної скарги відбулося саме внаслідок несплати відповідачем судового збору, тобто обставин, які залежали виключно від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та не були пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Правову позицію стосовно окресленого питання викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 у справі № 640/3393/19, де зазначено, що « особа яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.».

Подібна ситуація склалася і з поверненням вдруге поданої апеляційної скарги Укртрансбезпеки, адже ненадання документів на підтвердження повноважень особи, яка підписала апеляційну скаргу, тобто не підтвердила вказані повноваження, є прямою підставою для повернення такої скарги.

Таким чином можна констатувати, що обставини, які зумовили повернення первісної та повторної апеляційних скарг Укртрансбезпеки, були пов`язані виключно з неналежним їх оформленням, і не були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Щодо посилання відповідача на дію воєнного стану в Україні, як на додаткову підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Сам по собі факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Колегія суддів критично оцінює твердження скаржника у касаційній скарзі про те, що офіс Укртрансбезпеки перебував у безпосередній близькості від бойових дій, що унеможливило нормальне функціонування органу та можливість вчасно подати апеляційну скаргу, адже у 2023 році бойові дії ні у місті Києві, ні у Київській області не відбувалися.

Разом з тим, неналежна організація процесу щодо оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 26 вересня 2022 року у справі №560/403/22, від 03 листопада 2022 року у справі № 560/15534/21, від 18 січня 2023 року у справі №560/2836/22, від 31 січня 2023 року у справі № 380/4273/21 та ін.

Відтак, колегія суддів уважає обґрунтованою позицію суду апеляційної інстанції стосовно того, що обставини, пов`язані з неналежною організацією роботи в державному органі, не можуть слугувати підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

За таких обставин наведені відповідачем обставини, якими обґрунтовано поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року, не пов`язані з об`єктивними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо неповажності наведених скаржником причин та відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали вчасно скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою, Укртрансбезпекою не наведено.

Ураховуючи, що доводи касаційної скарги не виправдовують безпідставність порушення суб`єктом владних повноважень процесуальних строків, встановлених законом, для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення, та не свідчать про поважність причин пропуску цього строку, Верховний Суд дійшов до висновку, що висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі, передбачених частиною першою статті 299 КАС України, ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції постановлено законну та обґрунтовану ухвалу, з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

VІ. СУДОВІ ВИТРАТИ

Ураховуючи результат касаційного перегляду питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року у справі №500/3825/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк