Справа № 200/6344/23
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року Справа№200/6344/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (надалі Східне РУ ДСУПП, відповідач), про:

- визнання протиправними дій щодо відмови включення завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_1 до Переліку працівників Східного РУ ДСУПП, як таку, що з 28 серпня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій;

- зобов`язання включити завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_1 до Переліку працівників Східного РУ ДСУПП, як таку, що з 28 серпня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій;

- провести нарахування та виплату до посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» починаючи з 28 серпня 2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є посадовою особою Східного РУ ДСУПП та працює на посаді завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції з 05.07.2021 року по теперішній час. На думку позивача, вона має право на включення її до Переліку працівників Східного РУ ДСУПП, які з 15 вересня 2023 року здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій, оскільки на неї розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» (зі змінами). Однак, листом від 12.10.2023 року відповідач відмовив у включенні позивача до вказаного Переліку, посилаючись на те, що Положенням про Східне РУ ДСУПП визначено, що повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Донецької та Луганської областей. Позивач вважає дії відповідача щодо невключення її до такого Переліку та не застосування підвищеного посадового окладу з урахуванням відповідних коефіцієнтів протиправними та такими, що порушують її право на отримання належних сум заробітної плати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.11.2023 року відкрито провадження у справі № 200/6344/23, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

11 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що оскільки позивач фактично не знаходиться на територій Донецької і Луганської областей на які розповсюджуються її повноваження та які входять до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та здійснює свої повноваження на території, на яку її повноваження не поширюються та не передбачені наказом №465/СХ від 26.06.2023р. «Про закріплення робочих місць працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, вона не має права на визначення посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану», а отже у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.07.2021 року по теперішній час працює на посаді завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.08.2023 №6329-/21676, фактичне місце проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Наказом №465/СХ від 26.06.2023 року «Про закріплення робочих місць працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці», за завідувачем сектору ОСОБА_2 закріплено робоче місто за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно наказу №90/СХ-АГ від 31.08.2023 року «Про затвердження списку працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, щодо яких запроваджується дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану» до завідувача сектору ОСОБА_2 запроваджена дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану з 01 вересня 2023 року.

Таким чином, позивач проживає у м. Харкові та дистанційно виконує посадові обов`язки у Східному РУ ДСУПП, розташованому у м. Покровську Донецької області.

01.09.2023 року позивач звернулась до Національного агентства України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях (далі НАДС) за роз`ясненнями щодо застосування коефіцієнту, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану», до посадового окладу працівника, якому встановлено дистанційний режим роботи, у разі виконання ним посадових обов`язків на території можливих чи активних бойових дій в адміністративних межах Харківської області, на які не поширюються повноваження Міжрегіонального управління.

Листом від 06.09.2023 року Національне агентство України з питань державної служби у Донецькій та Луганській областях надало відповідь, в якій зазначено, що відповідно до абзаців другого та третього підпункту 1 пункту 1 Постанови 391 коефіцієнти встановлюються за ознакою території, на якій працівники здійснюють свої повноваження, а не за ознакою формату роботи. Таким чином, до відповідного переліку, затвердженого керівником, включаються працівники, які безпосередньо виконують свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії у штатному режимі або за межами робочого приміщення, адміністративної будівлі (дистанційно) на такій території. Аналогічна позиція викладена в роз`ясненні НАДС № 167-р/з від 19 травня 2023 року «Щодо оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії під час воєнного стану».

27.09.2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою щодо підстав не включення її до Переліку працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, як таку що з 15 вересня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій.

Листом від 12.10.2023 року № СХ/3/6281-23 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2023 № 169 «Про затвердження Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці» повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Донецької та Луганської областей. Окрім того, наказом Міжрегіонального управління «Про закріплення робочих місць працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці» від 26.06.2023 №465/СХ закріплені робочі місця працівників Міжрегіонального управління, з урахуванням місцезнаходження адміністративних приміщень, щодо яких Міжрегіональним управлінням укладено договори оренди. З урахуванням вищевикладеного, для цілей застосування постанови 391, розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії у штатному режимі або за межами робочого приміщення, адміністративної будівлі (дистанційно) з урахуванням повноважень Міжрегіонального управління.

Не погодившись з діями відповідача щодо невключення позивача до Переліку працівників Міжрегіонального управління, як таку, що з 15 вересня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій та не застосування підвищеного посадового окладу з урахуванням відповідних коефіцієнтів, починаючи з 28 серпня 2023 року (дата довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи), позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Пунктом 4 частини першої статті 7 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII встановлено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

За приписами статті 50 Закону №889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2022 року № 440 врегульовані деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану (далі Постанова №440).

Так, пунктом 1 Постанови №440 встановлено, що у період воєнного стану для державних службовців та працівників державного органу, які перебувають на території України, за рішенням керівника державної служби в державному органі може запроваджуватися дистанційна робота у разі наявності організаційних і технічних можливостей для виконання їх посадових обов`язків.

Статтею 60-2 Кодексу Законів про працю України, визначено, що дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач перебуває на державній службі та займає посаду завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції Східного РУ ДСУПП, до якої запроваджена дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану з 01 вересня 2023 року відповідно до наказу №90/СХ-АГ від 31.08.2023 року «Про затвердження списку працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, щодо яких запроваджується дистанційна робота на період дії правового режиму воєнного стану».

Відповідно до пункту 1 Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2023 № 169 «Про затвердження Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці» повноваження Міжрегіонального управління поширюються на територію Донецької та Луганської областей.

Також, відповідно до пункту 4 розділу І Положення про сектор з питань запобігання та виявлення корупції Східного РУ ДСУПП, затвердженого наказом Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 04.08.2023 №574/СХ «Про затвердження положень про управління, відділи та сектори Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці» повноваження сектору поширюються на територію Донецької та Луганської областей.

25.04.2023 прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану», яка набрала чинності в дня її опублікування в Урядовому кур`єрі, тобто з 28.04.2023.

Відповідно до абзацу першого, третього підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» установити, що на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження:

на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Для цілей цієї постанови розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Працівникам державних органів, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та яким підвищуються розміри посадових окладів відповідно до підпункту 1 цього пункту, інші виплати за роботу з особливими умовами праці, визначені актами Кабінету Міністрів України, не встановлюються.

Таким чином, для встановлення працівнику державного органу посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 необхідною умовою є безпосереднє виконання обов`язків на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, тобто фактичне знаходження працівника на робочому місці, яке розташоване на вказаних вище територіях.

Вказаний коефіцієнт доплати, на думку суду, є додатковим заохоченням працівника, який безпосередньо працює на території проведення бойових дій. В іншому випадку (якщо працівник працює дистанційно), на думку суду відсутні правові підстави для такого заохочення.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, Покровська міська територіальна громада (місцезнаходження Східного РУ ДСУПП) віднесена до територій можливих бойових дій з 24.02.2022.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом №465/СХ від 26.06.2023 року «Про закріплення робочих місць працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці», за завідувачем сектору Світланою Миколаївною Ліман закріплено робоче місто за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82, отже, на думку суду, саме за цією адресою вона повинна безпосередньо здійснювати свої повноваження для отримання посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач безпосередньо не здійснює свої повноваження на території, на яку розповсюджуються її повноваження та яка входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання провести нарахування та виплату до посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» починаючи з 28 серпня 2023 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання включити завідувача сектору з питань запобігання та виявлення корупції ОСОБА_1 до Переліку працівників Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, як таку, що з 28 серпня 2023 року здійснює свої повноваження безпосередньо на територіях активних чи можливих бойових дій, суд зазначає, що розташування робочого місця працівника визначається керівником державного органу (керівником державної служби, суб`єктом призначення) шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, а отже ці функції віднесені до компетенції відповідача, а відтак є його дискреційними повноваженнями.

Більш того, судом встановлено, що позивач не здійснює безпосередньо свої повноваження на території, на яку розповсюджуються її повноваження та не знаходиться на закріпленому за нею робочому місці.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, позивач суду не надав, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Судове рішення складено та підписано 25 грудня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко