Справа № 160/19387/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-2), в якій просить:
2) визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не зарахування періодів роботи ОСОБА_1 до страхового стажу та не призначення останній пенсії за віком;
3) зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області:
3.1) зарахувати до страхового стажу наступні періоди роботи ОСОБА_1 :
- у період з 01.09.1982 року по 05.05.1985 року (2 роки 8 місяців 5 днів) - телеграфіст резерву Індустріального міжрайонного вузла зв?язку; ??
у період з 06.05.1985 року по 01.10.1986 року (1 рік 4 місяці 26 днів) - нянечка садової групи дитячого закладу №63;
- у період з серпня 1988 року по грудень 1992 року (4 роки 4 місяці) - повар дитячої установи (ясла-садок) №350;
- у період з грудня 1992 року - по 07.08.1995 року (2 роки 8 місяців) - повар дитячої установи (ясла-садок) №350;
- у період з грудня 1995 року по грудень 2002 року (7 років) - повар кафе «Таїр» Приватної виробничо-комерційної фірми «КАМЕЛІЯ-СЕРВІС»;
3.2) призначити ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсію за віком з моменту досягнення 60-річного віку, а саме - з 26.02.2022 року.
3.3) провести нарахування та виплату ОСОБА_1 заборгованості по пенсійним виплатам, починаючи з 26.02.2022.
Ухвалою суду від 18.08.2023 прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після досягнення 60 років, 10.05.2023 року звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності, заяву позивача розглянуло ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 17.05.2023 № 26 у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Так, у рішенні встановлено, що необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону №1058-IV становить 29 років, тоді як страховий стаж позивача складає 16 років 07 місяців 10 днів. До страхового стажу не зараховано: період роботи по 07.08.1994 згідно з довідкою від 09.06.2022 № 20, виданою КЗДО (ясла-садок) комбінованого типу Дніпровської міської ради, оскільки в довідці відсутні відомості про прийняття на роботу; період роботи з 06.05.1985 по 01.10.1986 відповідно до довідки від 14.07.2022 № 14/5-47 та копій первинних документів про прийняття/звільнення (наказ № 180 від 06.05.1985, наказ № 711 від 01.10.1986), виданої управлінням освіти Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, у зв`язку з тим, що ім`я і по батькові особи, щодо якої надаються відомості про періоди роботи, зазначено зі скороченням; період роботи з грудня 1995 по грудень 2002 на підставі довідки від 08.03.2023 без реєстраційного номеру, виданої приватною виробничо-комерційною фірмою «Камелія-сервіс», оскільки зазначена довідка не містить підстав видачі. У зв`язку з відсутністю у заявника необхідного страхового стажу, в призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає таке.

Статтею 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1) звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документами про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи встановлено, що позивач втратила трудову книжку та надала до органу Пенсійного фонду України інші документи, які, на думку позивача, підтверджують страховий стаж.

У відповідності до довідки АТ «УКРПОШТА» від 15.08.2022 №109.004-34-339 ОСОБА_1 працювала учнем телеграфіста в 98 відділенні зв`язку Індустріальному міжрайонному вузлу зв?язку з 01.09.1982 (наказ про прийом від 01.09.1982 №139/ок) по 05.05.1985 (наказ про звільнення від 05.05.1985 №84/ок). Довідка видана для підтвердження трудового стажу на підставі архівних документів: ???особова картка Т-2 ??наказ про прийом від 01.09.1982 №139/ок, ??наказ про звільнення від 05.05.1985 № 84/ок (а.с.20).

Згідно з наказом Індустріального міжрайонного вузлу зв`язку від 01.09.1982 №139-к ОСОБА_1 прийнято на роботу учнем телеграфіста у 98 відділення зв`язку с 01.09.1982 (а.с.22).

У відповідності до наказу Міністерства зв`язку УРСР від 05.05.1985 №84/ок ОСОБА_1 , телеграфіста резерву Індустріальному міжрайонному вузлу зв`язку, звільнено за власним бажанням (а.с.23).

Суд зазначає, що надані докази підтверджують факт трудової діяльності позивача, внаслідок чого підлягає зарахуванню до страхового стажу період трудової діяльності позивача з 01.09.1982 по 05.05.1985 - телеграфіст резерву Індустріального міжрайонного вузла зв`язку.

Відповідно до довідки б/н Департаменту гуманітарної політики управління освіти Дніпровської міської ради «Про підтвердження фактичних періодів роботи ОСОБА_1 » (а.с.24):

«Управління освіти департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради підтверджує фактичні періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

«Принять на должность няни садовой группы ОСОБА_3 (с 6.05.85, 1962 г. рожд. замужем 2-е детей, образов. среднее.» (приказ от 6.05.85 № 180 по дитячому закладу №63);

«Уволить няню ОСОБА_4 по собственному желанию с 1.X. 86. » (приказ от 1.Х.86 г. №711 по дитячому закладу №63).

Відповідно до наказу департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської рали від 16 грудня 2016 року №302 «Про передачу книг наказів кадрових питань та документів бухгалтерського обліку», особові рахунки та книги з кадрових наказів дитячого закладу №63, які підлягають довгостроковому зберіганню, передані і зберігаються в управлінці освіти департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради Довідка видана за місцем вимоги.»

До матеріалів справи також долучено витяг з щоденника (а.с.25), з якого вбачається:

«пар. 2. Принять на должность няни садовой садовой группы ОСОБА_3 (с 6.05.85, 1962 г. рожд. замужем 2-е детей, образов. среднее.».

«Приказ №711 от 1.Х.1986. Уволить няню ОСОБА_4 по собственному желанию с 1.X.86.».

Таким чином, надані докази підтверджують факт трудової діяльності позивача, внаслідок чого підлягає зарахуванню до страхового стажу період трудової діяльності позивача з 06.05.1985 по 01.10.1986 - нянечка садової групи дитячого закладу №63.

Відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №26 від 11.02.2022 (а.с.26) ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата у періоди:

- з серпня по грудень 1988;

- з січня по грудень 1989;

- з січня по грудень 1990;

- з січня по грудень 1991;

- з січня по грудень 1992.

Таким чином, наданий доказ підтверджує факт трудової діяльності позивача, внаслідок чого підлягає зарахуванню до страхового стажу період трудової діяльності позивача з серпня 1988 року по грудень 1992 року.

У відповідності до довідки КЗ дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №350 Дніпровської міської ради №20 від 09.06.2022 «Про підтвердження фактичних періодів роботи ОСОБА_1 » (а.с.29):

«Комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №350 Дніпровської міської ради підтверджує фактичні періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У книгах наказів відсутній запис про прийняття на роботу

«Уволить по собственному желанию повара ОСОБА_4 с 7.08.95 г.» (приказ №318 от 7.08.95 г. по д/у №350).

Довідка видана на підставі книги наказів д/у №350 за 1995 рік.».

До матеріалів справи не долучено жодного документу, який підтверджував дату прийняття позивача на роботу у спірний період з грудня 1992 року по 07.08.1995.

За таких обставин, суд не може брати до уваги цей доказ, за відсутності у ньому дати прийняття на роботу.

Таким чином, наразі у суду відсутні підстави для є зарахування до страхового стажу період трудової діяльності позивача у період з грудня 1992 року по 07.08.1995.

Згідно з довідкою про підтвердження трудового стажу від 08.03.2023 б/н, виданої Приватним виробничо-комерційної фірми «КАМЕЛІЯ-СЕРВІС» (а.с.30) ОСОБА_1 у період з грудня 1995 по грудень 2002 працювала у кафе «Таїр» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, 4, яке належало ПВКФ «КАМЕЛІЯ-СЕРВІС», на посаді повара.

Таким чином, наданий доказ підтверджує факт трудової діяльності позивача, внаслідок чого підлягає підлягає зарахуванню до страхового стажу період трудової діяльності позивача у період з грудня 1995 року по грудень 2002 року.

Щодо вказівки в оскаржуваному рішенні таких підстав незарахування спірних періодів, як: зазначення у довідках ім`я і по батькові особи, щодо якої надаються відомості про період роботи, зі скороченням; не зазначення у довідці підстав видачі, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 23 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

На підставі пункту 24 Порядку №637 для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його документах. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. Працівник не відповідає за правильність записів у документах та не повинен контролювати роботодавця щодо їх заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у довідках. Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні певних документів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем-2 безпідставно під час обрахунку права позивача на пенсію за віком не зараховано до страхового стажу періоди:

- з 01.09.1982 по 05.05.1985 на посаді телеграфіста резерву Індустріального міжрайонного вузла зв`язку; ??

- з 06.05.1985 по 01.10.1986 на посаді нянечки садової групи дитячого закладу №63;

- з серпня 1988 року по грудень 1992 року на посаді повара дитячої установи (ясла-садок) №350;

- з грудня 1995 року по грудень 2002 року на посаді повара у кафе «Таїр» Приватної виробничо-комерційної фірми «КАМЕЛІЯ-СЕРВІС».

Відтак, у силу встановлених обставин, суд доходить висновку, що відмова ГУ ПФУ в Донецькій області, яка викладена у рішенні від 17.05.2023 №97, є протиправною, а рішення підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що відповідність поданих ОСОБА_1 документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем-2 поверхнево, неповно та не всебічно, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Суд зазначає про передчасність вимог про зобов`язання призначити та виплатити пенсію, оскільки призначення пенсії можливо лише після повторного розгляду заяви відповідачем-2 про призначення пенсії, з зарахуванням до страхового стажу періодів, які визнані судом в цьому рішенні.

Разом з тим, суд зазначає, що ГУ ПФУ в Донецькій області як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.

Наведене свідчить, що у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку №22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно зарахування спірних періодів до страхового стажу та вирішення щодо призначення позивачеві пенсії за віком.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 у цій справі представляв адвокат Бервено О.М., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №5073 від 16.04.2021.

Між ОСОБА_1 (Клієнт) та Бервено О.М. (Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №1912/2022 від 19.12.2022 (далі Договір).

На підставі пункту 1.1. Договору адвокат зобов`язується надавати правову (юридичну) допомогу для захисту у разі порушення, невизнання чи оспорювання прав, свобод та іконних інтересів клієнта відповідно до діючого законодавства, а клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (винагороду) за надання правової допомоги (в тому числі додаткову винагороду, додаткові витрати пов`язані з наданням правової допомоги), відповідно до цього Договору.

Згідно з пунктами 3.1-3.4. Договору, за надану правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) за домовленістю, відповідно до Додатку 1 та Додатку 2. Гонорар сплачується адвокату в повному обсязі безпосередньо перед початком надання клієнту правової допомоги. Клієнт на вимогу адвоката сплачує додаткову винагороду та/або додаткові витрати пов`язані з наданням правової допомоги. У разі відсутності у клієнта коштів на оплату додаткової винагороди та/або додаткових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, клієнт завчасно письмово повідомляє про це адвоката.

Згідно з пунктом 5.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

До матеріалів справи долучено акт виконаних робіт (наданих послуг) №А-3107-1912/2022 від 31.07.2023, з якого вбачається, що виконавець виконав, а замовник прийняв наступні послуги:

1) консультація: кількість 1 година, ціна/год. 1000,00, сума 1000,00 грн.;

2) збір доказів (відомостей, документів): кількість 1 година, ціна/год. 1000,00, сума 1000,00 грн.;

3) вивчення отриманих відомостей (наданих документів), аналіз правової позиції: кількість 2 години, ціна/год. 1000,00, сума 2000,00 грн.;

4) підготовка, складання позовної заяви: кількість 1 документ (5 аркушів), ціна/год. 5000,00, сума 5000,00 грн.;

5) подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду: кількість 1 година, ціна/год. 1000,00, сума 1000,00 грн.

Загальна сума виконаних робіт (наданих послуг) складає 10 000,00 грн.

Також, до матеріалів справи долучено рахунок та квитанцію №А-0606-1912/2022 від 06.06.2023 про оплату (попередню оплату) виконаних (в тому числі, але невиключно, в присутності) замовника робіт (наданих послуг) у розмірі 10 000,00 грн.

Пунктом 3 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, дана справа про визнання протиправним рішення органу Пенсійного фонду України та зобов`язання вчинити певні дії є справою незначної складності.

Ця обставина вказує на те, що витрати на професійну правничу допомогу у такій справі не можуть бути значними.

Розглядаючи обсяг наданої правничої допомоги та її вартість, суд зазначає, що вартість наданої допомоги є надто завищеною, оскільки спірні правовідносини вже врегульовані у рішеннях за наслідком розгляду аналогічних справ, вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу.

З огляду на зазначене, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із неправомірними діями відповідача-2, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності та часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 14.08.2023 №0.0..1.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області, рішенням якого порушені права позивача, на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. та сплату судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Дніпропетровська обл., 84122; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13486010) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2023 №97 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.09.1982 по 05.05.1985 на посаді телеграфіста резерву Індустріального міжрайонного вузла зв`язку; ??з 06.05.1985 по 01.10.1986 на посаді нянечки садової групи дитячого закладу №63; з серпня 1988 року по грудень 1992 року на посаді повара дитячої установи (ясла-садок) №350; з грудня 1995 року по грудень 2002 року на посаді повара у кафе «Таїр» Приватної виробничо-комерційної фірми «КАМЕЛІЯ-СЕРВІС».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 10.05.2023 ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати:

- на сплату судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок;

- на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар