Справа № 240/26311/23
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/26311/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 15.05.2023 пенсію за віком, з урахуванням стажу, що підтверджується трудовою книжкою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, відмовив йому у призначенні пенсії за віком, мотивуючи це тим, що за доданими документами не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки та архівної довідки, оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, дошлюбне прізвище " ОСОБА_2 " змінене на " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним, де зазначено прізвище " ОСОБА_4 ". У трудовій книжці прізвище позивача не співпадає з прізвищем, зазначеним у його паспорті. Вважає, що відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії, оскільки її прізвище ОСОБА_4 підтверджується належними доказами.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачі надіслали до суду відзив на позов, в яких просять у задоволенні позову відмовити. Зазначають, що за доданими документами не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до трудової книжки та архівної довідки, оскільки згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, дошлюбне прізвище " ОСОБА_2 " змінене на " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним, де зазначено прізвище " ОСОБА_4 ".

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

14.05.2023, по досягненню 60-річного віку позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та прийнято рішення №09 від 01.08.2023 про відмову у призначенні пенсії.

У рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб прізвище ОСОБА_2 змінене на ОСОБА_3 , що не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ), а також не зараховано стаж згідно архівної довідки від 21.07.2023 №218, оскільки вона видана на прізвище ОСОБА_5 . Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки або довести приналежність трудової книжки в судовому порядку.

Позивач вважає таке рішення протиправним, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-XII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону України №1058-ІV, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини 2 цієї правової норми, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Умови призначення пенсії за віком, визначені положеннями статті 26 Закону України №1058-ІV.

Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Також, частиною 4 статті 24 Закону України №1058-ІV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України №1058-ІV набрав чинності 01 січня 2004 року, а тому періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2004 року.

Відповідно до статті 62 Закону України №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з пунктом 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє прийти висновку, що в разі відсутності в трудовій книжці необхідних записів або їх неправильному чи неточному оформленні за періоди роботи до 01 січня 2004 року, зарахування таких періодів роботи до страхового стажу здійснюється на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії за віком зазначено, що необхідний страховий стаж 30 років. Страховий стаж позивача - 23 роки. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб прізвище ОСОБА_2 змінене на ОСОБА_3 , що не відповідає паспортним даним ( ОСОБА_4 ), а також не зараховано стаж згідно архівної довідки від 21.07.2023 №218, оскільки вона видана на прізвище ОСОБА_5 . Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки або довести приналежність трудової книжки в судовому порядку.

Суд не погоджується з таким рішенням та зазначає наступне.

Згідно трудової книжки № НОМЕР_1 від 10.08.1981 прізвище ОСОБА_2 змінене на ОСОБА_3 , потім з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 .

При цьому, у трудовій книжці міститься запис про те , що виправлення на ОСОБА_4 внесено згідно паспорту НОМЕР_2 . Виправлення засвідчено печаткою підприємства.

Згідно копії паспорта НОМЕР_2 , прізвище позивача ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 , на яке посилається відповідач, прізвище громадянки після розірвання шлюбу ОСОБА_4 . Свідоцтво видано ОСОБА_1 .

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, дошлюбне прізвище " ОСОБА_2 " змінене на " ОСОБА_3 ", що не відповідає паспортним даним, де зазначено прізвище " ОСОБА_4 ", оскільки як вже зазначалося основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Трудовою книжкою підтверджено прізвище позивача ОСОБА_4 , що відповідає паспортним даним.

Крім того, прізвище ОСОБА_4 вказано і у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_4 , і у свідоцтві про народження ОСОБА_6 (доньки позивача) серії НОМЕР_5 , у графі "мати" якого записано ОСОБА_1 .

Також, суд звертає увагу, що у Державного реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ок-5) прізвище особи за РНОКПП НОМЕР_4 - ОСОБА_1 .

Отже, сумніви відповідача у належності трудової книжки саме позивачу є безпідставними.

Крім того, здійснення записів у трудовій книжці та їх належне оформлення законодавцем покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе не вчинення такого запису або його неналежне оформлення не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судому в постановах від 02 лютого 2018 року у справі №677/277/17, від 26 червня 2019 року у справі №423/3762/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №683/737/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

З наявних матеріалів справи та доданих позивачем до заяви про призначення пенсії документів, можливо ідентифікувати особу, а помилки допущені у документах та необхідність виправити таку "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, добросовісно набуте особою, яка покладалася на законність дій такого органу. Ризик будь якої помилки державного та іншого органу має покладатися на саму державу та орган, і помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавлених осіб.

Помилка у написанні прізвища позивача у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про шлюб не може бути підставою для не зарахування трудового стажу, оскільки це є надмірним формалізмом та вказана помилка не може нівелювати відомості інших документів, позбавивши позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наданими позивачем документами підтверджується трудовий стаж позивача, що становить більше 30 років.

Оскільки за результатами розгляду справи суд встановив, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком, його страховий стаж становив більше 30 років, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №09 від 01.08.2023 про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні пенсії задоволенню не підлягають, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії приймалося Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за принципом екстериторіальності. А Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області лише листом від 08.08.2023 повідомив позивача про прийняте рішення.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання призначити пенсію за віком, суд зазначає таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду цієї справи відповідачі не довели правомірність оскаржуваного позивачем рішення.

Розглядаючи питання зобов`язання призначення пенсії, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний таку пенсію призначити.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у пункті 75 рішення від 05 квітня 2005 у справі "Афанасьєв проти України" (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним", як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України №1058-ІV.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач досяг пенсійного віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи те, що єдина підстава, зазначена відповідачами на обґрунтування рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, спростована за результатами розгляду справи, суд, приходить до висновку, що наявні підстави для визнання протиправним та скасування спірного рішення та зобов`язання відповідача - ГУ ПФУ в Житомирській області призначити пенсії за віком з 15.05.2023.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016, ), про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №09 від 01.08.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов"язати Головное управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 15.05.2023.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 268,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос