Справа № 120/18909/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

22 грудня 2023 р. Справа № 120/18909/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправними дій Головного Управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо не нарахування і не виплати йому щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713 починаючи з липня 2021 року по теперішній час;

- визнати протиправними дій Головного Управлінні Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо не нарахування і не виплати йому грошових сум індексації з 01.01. 2012 по 28.02.2022 включно;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області здійснити нарахування на виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 02 липня 2021 року по теперішній час і в подальшому без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області відповідно до Закону України №1282-XII від 03.07.1991 року «Про індексацію грошових доходів населення» та ст.64 Закону України №2262-XII від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нарахувати та виплату йому грошові кошти сум індексації за період з 01.01.2012 по 28.02.2022 включно без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 Верховний Суд також відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. При цьому, Верховний Суд вважав, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги, що стосуються оскарження дій відповідача в частині нарахування та виплати сум індексації з 01.01.2012 по 28.02.2022, подані з пропуском строків звернення до суду.

Так, як вбачається із цієї частини позовних вимог, позивач вказує, що його право порушено відповідачем ще у січні 2012 року. Водночас, із цим позовом позивач звернувся до суду 17.12.2023 (згідно відмітки на поштовому конверті), тобто з істотним пропуском строку передбаченого статтею 122 КАС України (понад 11 років!!).

Водночас суд звертає увагу, що за своєю суттю пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатися отримавши пенсійні виплати ще в 2012 році.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що ознайомившись з довідкою автоматизованої системи розрахунку пенсії він дійшов висновку, що відповідач при перерахунку його пенсії не здійснив її індексації починаючи з 2012 року в повному обсязі, у зв`язку із цим він звернувся до відповідача із заявою від 17.03.2023 в якій просив повідомити чи враховувався індекс інфляції та компенсації втрати частини доходу, якщо не враховувалися то нарахувати та виплатити йому кошти. Зазначає, що 07.04.2023 він отримав відповідь від 31.03.2023 на своє звернення, однак відповідач не надав йому інформацію про нарахування його індексації. Наголошує про те, що про порушення своїх прав в частині непроведення індексації його пенсійних виплат він дізнався коли отримав рішення суду по справі №120/10988/23.

Однак з цього приводу суд зауважує, що подання такої заяви до відповідача та отримання відповіді на неї, не змінює моменту, з якого починає свій відлік строк звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 11 років від тоді, коли, на його думку, мав місце факт порушення його прав.

Суд вкотре наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Водночас варто наголосити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. При цьому незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19.

Окрім того, суд також наголошує про відсутність підстав для застосування норм ст. 51, 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії) оскільки відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду викладеному у постанові від 24.12.2020 по справі № 510/1286/16-а вказані норми підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу. Проте таких умов в даному спорі не має.

Відтак з огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду з цим позовом в частині позовних вимог, що стосуються нарахування та виплати йому грошових сум індексації з 01.01.2012 по 28.02.2022 включно, однак не додав до матеріалів позову заяви (клопотання) про його поновлення та докази поважності причин його пропуску.

Відносно посилання позивача на ту обставину, що наразі він перебуває на службі в силах територіальної оборони НОМЕР_1 бригади ЗСУ і не завжди буває за місцем свого постійного проживання, то така не є заслуговує на увагу, позаяк пропуск строку звернення до суду мав місце ще до наведених позивачем подій. Крім того, з наведених у позовній заяві мотивів слідує, що позивач неодноразово звертався до суду з позовами до органу Пенсійного фонду щодо захисту порушених прав, тобто можливість звернення до суду в позивача була, а тому наведена ним в цьому позові причина пропуску строку звернення до суду вочевидь не може бути поважною.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як зазначено у частині 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За наведених вище обставин позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків у спосіб подання заяви про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог, що стосуються нарахування та виплати йому грошових сум індексації з 01.01.2012 по 28.02.2022.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович