Справа № 520/1965/23
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2023 року

м. Київ

справа №520/1965/23

адміністративне провадження № К/990/38073/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Загороднюка А. Г., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №520/1965/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо зменшення кількості бойових чергувань (з 10 до 4) ОСОБА_1 у лютому 2022 році; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити їй грошове забезпечення за лютий 2022 рік виходячи з 10 бойових чергувань та з урахуванням вже виплачених сум; визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування не у повному обсязі індексації грошового забезпечення без застосування базового місяця січень 2008 року за період з 27 квітня 2011 року -28 лютого 2013 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення за період з 27 квітня 2011 року по 28 лютого 2013 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум; визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування не у повному обсязі індексації грошового забезпечення без застосування базового місяця березень 2018 року за період з 01 жовтня 2018 року по 23 лютого 2022 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2018 року по 23 лютого 2022 року із застосуванням базового місяця березень 2018 року, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення в період з 27 квітня 2011 року по 28 лютого 2013 року без урахування базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 27 квітня 2011 року по 28 лютого 2013 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в цей період січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078, з урахуванням вже сплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року апеляційні скарги задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі № 520/1965/23 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2018 року по 23 лютого 2022 року включно, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 жовтня 2018 року по 23 лютого 2022 року включно, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині в позові відмовлено.

Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали. Виявлені недоліки скаржнику запропоновано усунути шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України та документу про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

12 грудня 2023 року до Верховного Суду надійшло клопотання про виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В уточненій касаційній скарзі скаржник в обґрунтування підстав касаційного посилається на підпункти "а", "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа має виняткове значення для скаржника.

Поряд із цим, зазначення у касаційній скарзі доводів щодо фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виняткового значення для скаржника не звільняє особу від обов`язку щодо належного обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження.

Також в уточненій касаційній скарзі в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20, від 09 грудня 2021 року у справі №9901/241/21, від 23 червня 2022 року у справі №540/2001/21, від 28 вересня 2022 року у справі №420/358/22, від 29 вересня 2022 року у справі №420/3978/22 щодо строку звернення до суду.

Також вказує, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16 липня 2020 року у справі №820/5473/17, від 23 вересня 2020 року у справі №620/3282/18, від 15 жовтня 2020 року у справі №240/11882/19, від 15 червня 2022 року у справі №520/4061/21, від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21.

Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Так, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах розуміються такі, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Таким чином, для встановлення подібності справ і відносин слід враховувати сукупність таких критеріїв, як подібність фактичних обставин, суб`єктний склад, об`єкт і предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм.

Зокрема, предметом спору у справі № 820/5473/17 є розрахунок та виплата одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації, які позивач отримував під час проходження військової служби. Натомість у даній справі спір стосується нарахування виплати індексації грошового забезпечення.

У справі №620/3282/18 предметом спору, було питання виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 01 квітня 2018 року та грошова компенсація за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2015, 2016, 2017 і 2018 роки із розрахунку грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 18 вересня 2018 року.

Предмет касаційного розгляду у справі № 240/11882/19 стосувався питання визначення індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 22 листопада 2017 року.

У справі №520/4061/21 предметом розгляду було питання виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та нарахування і виплата на користь позивача щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 28 січня 2019 року.

У справі №400/3826/21 спір стосувався виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення.

Однак у даній справі спірні правовідносини виникли з приводу бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 27 квітня 2011 року по 28 лютого 2013 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року та за період з 01 жовтня 2018 року по 23 лютого 2022 року із урахуванням базового місяця березень 2018 року.

Предмет касаційного розгляду у справах № 240/532/20, №9901/241/21, №540/2001/21, №420/358/22, №420/3978/22 стосувався визначення строку звернення до адміністративного суду з таким позовом та дотримання його позивачем.

Проте, у цій справі предметом спору є правомірність дій військової частини, які полягають у ненарахуванні та невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення.

У справах про які зазначає заявник, висновки суду зроблені за інших фактичних обставин справи, установлених судами, а саме в зазначених справах надавалася оцінка іншим порушенням встановленим контролюючим органом в оскаржуваних висновках, тому посилання скаржника на те, що судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у вказаних постановах Верховного Суду, є безпідставними.

Отже, скаржником не доведено, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстави касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Скаржнику було роз`яснено, що з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Таким чином, скаржником не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 29 листопада 2023 року про залишення касаційної скарги без руху в частині визначення підстав та обґрунтувань підстав касаційного оскарження судових рішень.

За наслідками не виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху, відповідно до частини другої статті 332 КАС України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.

Враховуючи, що у встановлений строк недоліки касаційної скарги не усунуто, касаційну скаргу слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 169, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №520/1965/23 - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. Г. Загороднюк

Л. О. Єресько