Справа № 520/19415/23
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення

22 грудня 2023 року Справа № 520/19415/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Супрун Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Харківського апеляційного суду (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, м. Харків, 61001, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Від ОСОБА_1 18.12.2023 за вх.№01/123219/23 до суду надійшла заява про зміну порядку та способу виконання судового рішення, в якій остання просить суд встановити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року по справі №520/19415/23 шляхом зобов`язання Харківського апеляційного суду нарахувати та сплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду (з урахуванням раніше виплачених сум) з КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода» за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року без застосування обмеження, встановленого статтею 29 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рiк.

Учасники справи (їх представники) в судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст. 126 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом КАС України) зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, суд дійшов висновку про розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та подану позивачкою заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд встановив таке.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Харківського апеляційного суду щодо нарахування та виплати судді Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням щомісячного обмеження її розміру, встановленого частиною третьою статті 29 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рiк. Зобов`язано Харківський апеляційний суд (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, м. Харків, 61001, ) нарахувати та сплатити судді Харківського апеляційного суду Грошевій Олені Юріївні ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) суддівську винагороду (з урахуванням раніше виплачених сум) за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року без застосування обмеження, встановленого статтею 29 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рiк. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині нарахування та сплати суддівської винагороди за один місяць.

Вказане рішення не було оскаржене в апеляційному порядку набрало законної сили 02.12.2023.

Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 01.11.2023 року.

В поданій 18.12.2023 заяві зазначено, що відповідачем рішення суду в частині виплати коштів не виконано.

Харківським апеляційним судом довідкою від 12.12.2023 року за №04/35/51 повідомлено позивача, що кошторисом у 2023 році по бюджетній програмі 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" по загальному фонду на КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню" кошти передбачені лише в сумі 5300 грн., що унеможливлює виконання рішення суду від 01.11.2023 по справі №520/19415/23.

З огляду на вказані обставини, позивачка зазначила, що боржник фактично не має можливості виконати судове рішення шляхом безспірного списання присудженої на її користь суми коштів за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню». Отже, без вирішення питання про зміну способу і порядку виконання рішення суду, останнє не буде виконане.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Положеннями ч.ч.2 та 3 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України (обов`язковість судових рішень).

Згідно зі ст. 2 Закону України від 05.06.2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В той же час за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, закон передбачає право сторони у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі №840/3112/18, яка враховується судом при розгляді даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

З огляду на необхідність обрання найбільш ефективного способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Інститут зміни порядку та способу виконання рішення суду має своєю метою саме забезпечення завершення судової процедури та отримання стягувачем реального судового захисту у інший, ніж визначений у рішенні суду, спосіб, за умови існування перешкод для виконання судового рішення.

З матеріалів справи встановлено, що рішення суду від 01.11.2023 у справі №520/19415/23 щодо виплати суддівської винагороди не виконано.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що наявні обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення, а обраний спосіб виконання не забезпечує ефективний захист прав позивачки, оскільки у 2023 році Харківському апеляційному суду відкрито бюджетну програму 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», в межах якої наявні бюджетні призначення за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» в розмірі 5300 грн., що не є достатнім для виконання даного рішення суду.

Відтак, аналізуючи встановлені судом обставини у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, а також враховуючи відсутність доказів виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 та наведені позивачкою доводи та надані документи, суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду відповідно до статті 378 КАС України.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 378, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зміну порядку та способу виконання рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі 520/19415/23 та встановити такий спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 520/19415/23: шляхом зобов`язання Харківського апеляційного суду (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, м. Харків, 61001, ) нарахувати та сплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) суддівську винагороду (з урахуванням раніше виплачених сум) з КЕКВ 2113 «Суддівська винагорода» за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року без застосування обмеження, встановленого статтею 29 Закону України Про державний бюджет України на 2020 рiк.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.12.2023.

Суддя Супрун Ю.О.