Справа № 589/4297/23
Суддя: Сидорчук О. М.
Дата ухвалення: 2023-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/4297/23
Провадження № 2-а/589/37/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Шорохової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2023 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов вищевказаний позов.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00013303 від 02.08.2023, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Позивач вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови та у сервісі перевірки неможливо перевірити обставини правопорушення та незрозуміло, яким чином були здійснені обрахунки ваги, відстань між осями та навантаження на вісь транспортного засобу. В постанові є фактично зафіксовані параметри транспортного засобу, а саме відстань між осями 1-2: 3656 мм, 2-3: 5703 мм, 3-4: 1281 мм, 4-5: 1297 мм, але будь-який напівпричіп виробництва WIELTON, згідно технічних характеристик має відстань між осями 1310 мм та більше. Даний факт підтверджується взятими даними з мережі інтернет. Тому в постанові вказана похибка пристрою для параметру довжини, ширини, висоти, загальної маси транспортного засобу, для параметру навантаження на одиночну, здвоєну, строєну осі, а на відстань між осями похибки чомусь не має. Відповідно до Постанови № 163 від 24.02.2016 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» будь яка вимірювана величина має похибки в залежності від кліматичних, механічних та електромагнітних умов, джерела живлення та інших впливних величин. Згідно пункту 22.5 ПДР України: для автомобільних доріг державного значення нормативні параметри навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, є 24 тони при відстані між осями понад 1,3 м до 1,4 м, а спеціалізований напівпричеп-самоскид WIELTON NS34S, державний номерний знак НОМЕР_1 має відстань між осями 1310 мм, яка фактично не може змінюватися. Виходячи з цього, у посадової особи не було підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 18.08.2023 відкрито провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

15.09.2023 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача, в якому вони проти задоволення позову заперечували в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача позов не визнала.

Дослідивши докази суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити враховуючи таке.

Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення від 02.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 25.07.2023 року о 17-01 год. за адресою М-02, км 168+502, як відповідальна особа допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 5,6 % (1,176 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 т та відстані між осями 1,3 м або менше, чим порушив ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суд не погоджується з доводами позивача, оскільки в спірних правовідносинах мова йде про перевищення саме нормативних вагових параметрів транспортних засобів під час руху автомобільними дорогами, визначеними пуктом 22.5 Правил дорожнього руху, а не технічними характеристиками транспортного засобу, як вважає позивач. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №163. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритним транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами автофіксації, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні габаритно-вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Отже, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Сумніви позивача в точності вимірювань є неаргументованими, а надана роздруківка з інтернет ресурсу не є належним доказом у справі, тому що, відстань між осями та навантаження на вісі було зафіксоване в момент проїзду транспортного засобу через систему габаритно-вагового контролю. Жодних доказів на підтвердження того, що в момент фіксації правопорушення відстань між осями та навантаження на вісі були іншими, ніж зафіксовані приладом автоматичним для зважування транспортних засобів у русі позивач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що стороною відповідача доведено правомірність складення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

З урахуванням даних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 241, 246, 250 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду (м. Харків) протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Сидорчук