Справа № 520/16482/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 р.Справа № 520/16482/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гвоздецької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.09.23 по справі № 520/16482/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

1. Скасувати наказ ГУ НП в Харківській області №300 о/с вiд 07.07.2023 про переміщення з посади начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області на посаду начальника ізолятора тимчасового тримання №3 ГУ НП в Харківській області.

2. Зобов`язати ГУ НП в Харківській області відновити на посаді начальника відділення поліції № 1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

3. Зобов`язати ГУ НП в Харківській області присвоїти позивачу чергове спеціальне звання підполковник поліції

4. Зобов`язати ГУ НП в Харківській області нарахувати та сплатити різницю грошового забезпечення за період з 11.03.2022 по 06.07.2023.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Харківської області на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 250000,00 (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ ГУ НП в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) №300 о/с вiд 07.07.2023 про переміщення з посади начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області на посаду начальника ізолятора тимчасового тримання №3 ГУ НП в Харківській області

Поновлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Зобов`язано ГУ НП в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) грошове забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області за період з 11.03.2022 по 21.09.2023.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ) .

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області та в частині виплати грошового забезпечення в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області в межах суми стягнення за один місяць, звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову відповідач, оскаржив його в цій частині в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що переміщення позивача на посаду начальника ізолятора тимчасового тримання №3 ГУ НП в Харківській області здійснено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. Посилаючись на обставини та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі, просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ГУ НП в Харківській області 10.03.2022 було видано наказ № 446 про призначення відносно заявника службового розслідування щодо неналежного виконання функціональних обов`язків та створено Дисциплінарну комісію у складі 3 осіб, а саме: голови комісії - заступника начальника УГІ ГУ НП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 та членів комісії: заступника начальника управління - начальника ВП УГІ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 та заступника начальника управління - начальника ВСР УГІ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 .

Результати проведеного службового розслідування оформлені висновком Дисциплінарної комісії від 10.03.2022.

Висновок був затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 10.03.2022.

Начальником ГУ НП в Харківській області 11.03.2022 було видано наказ № 186, яким до начальника відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 з відображених у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

ГУ НП в Харківській області 11.03.2022 було видано наказ № 140 о/с, яким на реалізацію наказу ГУ НП в Харківській області № 186 від 11.03.2022 ОСОБА_1 було звільнено з посади та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 65 Закону України Про Національну поліцію переміщено на посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області.

Судовим розглядом встановлено, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6771/22 від 06.12.2022 вирішено, визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУ НП в Харківській області № 186 від 11.03.2022 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області» у вигляді зняття з займаної посади - начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області.

Постановою Другого Апеляційного адміністративного суду від 21.06.2023 постановлено - рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 по справі №520/6771/22 - залишено без змін.

На виконання судових рішень 06.07.2023 ГУ НП в Харківській області видано наказ №299 о/с, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області, з 11.03.2022.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 07.07.2023 № 300 о/с ОСОБА_1 переміщено на посаду начальника ізолятора тимчасового тримання № 3 ГУ НП в Харківській області, звільнивши з посади начальника відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області.

Переміщення відбулося на підставі ч. 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію».

Судовим розглядом встановлено, що 06.07.2023 заступником начальника ГУНП в Харківській області сформовано подання про переміщення на посаду начальника ізолятора тимчасового тримання №3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_1 , враховуючи його позитивну характеристику та значний досвід службової діяльності (а.с. 139-141).

Не погоджуючись із Наказом ГУ НП в Харківській області від 07.07.2023 № 300 о/с, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції виходив з того , що переміщення позивача на іншу посаду призвело до істотної зміни умов проходження служби відповідача, у зв`язку з чим дійшов висновку, що оскаржуваний наказ відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову , виходячи з наступного.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до норм частини першої статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

Згідно із частиною третьою статті 59 Закону № 580-VIII, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до норм частини першої статті 60 Закону № 580-VIII, відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно із положеннями пункту 2 частини першої статті 65 Закону № 580-VIII, переміщення поліцейських здійснюється: на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Частиною другою статті 65 Закону № 580-VIII, передбачено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліцій нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 65 Закону № 580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону № 580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частина дев`ята статті 65 Закону № 580-VIII).

Вирішуючи спір на підставі аналізу наведених правових норм, суд першої інстанції визнав протиправним оскаржуваний наказ про переміщення з посади начальника відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області на посаду начальника ізолятора тимчасового тримання №3 ГУ НП в Харківській області, виходячи з того, що ці посади не є рівнозначними, а переміщення (переведення) позивача відбулося без його згоди, що порушує вимоги частини першої статті 32 КЗпП.

Відповідно до приписів статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року за № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

Закон № 580-VIII, є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі мають пріоритет застосування норми спеціального законодавства.

Слід наголосити на тому, що на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України, згода поліцейського на переміщення на іншу посаду, є необов`язковою за умови, якщо це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що інтереси служби потребували заміщення посади начальника ізолятора тимчасового тримання №3 ГУ НП в Харківській області, що з огляду на особу позивача, позитивну характеристику та довіру керівництва ГУ НП області, могло і повинно було здійснено саме позивачем, з огляду на що, висновок суду першої інстанції про відсутність належних об`єктивних підстав для переведення позивача на іншу рівнозначну посаду до ізолятора тимчасового тримання №3 ГУ НП в Харківській області є помилковим.

Судом першої інстанції не було враховано, що ст. 65 Закону України Про Національну поліцію», у редакції, яка діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, передбачено право керівників на переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції відповідними керівниками з урахуванням інтересів служби. Спеціальна норма законодавства не вимагає погодження керівництвом переміщення із самим поліцейським, попереднього отримання від нього згоди з цих питань тощо. Натомість, Закон України «Про Національну поліцію» уповноважує керівництво за власною ініціативою порушувати відповідне питання щодо переміщення поліцейського, реалізуючи дискреційні повноваження з питань переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в умах правового режиму воєнного стану.

Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123ІХ.

Відповідно до зазначеного Закону, розділом І внесено зміни до Закону України "Про Національну поліцію". Зокрема, у п. п. 18 п. 1 розділу І Закону від 15.03.2022 № 2123ІХ, частину восьму було доповнено абзацом другим такого змісту: «Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади".

Саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУ НП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів поліції для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ відповідача по-перше, відповідає нормам чинного законодавства, зокрема, і особливостям проходження служби в поліції під час воєнного стану, по-друге, переміщення позивача відбулось через позитивну характеристику та значний досвід службової діяльності, для більш ефективної роботи та виходячи з інтересів служби. З врахуванням введеного в Україні воєнного стану, в результаті чого виникає необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів та підрозділів Національної поліції України для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, саме необхідністю заміщення вакантної посади з метою належної організації діяльності, враховуючи позитивні характеристики позивача, інтереси служби дійсно потребували заміщення посади, що спростовує доводи позивача про відсутність об`єктивних та правових підстав переміщення позивача на іншу посаду.

Отже, наведені вище обставини та приписи нормативно-правових актів, на переконання колегії суддів, у сукупності свідчать про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства та спростовують висновки суду першої інстанції, за результатами розгляду даної справи по суті, та які стали підставою для ухвалення рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, та без врахування особливостей проходження служби в поліції під час воєнного стану в державі та на окремо визначених територіях, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, зобов`язання нарахувати і виплатити грошове забезпечення є похідними від вимог про скасування оскаржуваного наказу, підстави для їх задоволення також відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що стороною відповідача було доведено обґрунтованість і законність оскаржуваного наказу, тож, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 по справі № 520/16482/23 скасувати в частині задоволення позову.

В скасованій частині прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 22.12.2023 року