Справа № 947/20478/23
Суддя: Васильків О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/146/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Рудика Віталія Павловича;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (адреса 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, електронна адреса - ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

І. ПРОЦЕДУРА

26.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить скасувати постанову серії ЕАС №7201180 від 20.06.2023 року інспектора 1 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Заярного Олексія Олеговича, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

07.07.2023 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків, якою усунуті недоліки, що були підставою для залишення позову без руху.

11.09.2023 року від Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить задовольнити.

Представник відповідача Рудик В.П. в судовому засіданні зазначив, що підтримує відзив на позов та просить в задоволенні позову відмовити.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною та незаконною, оскільки в постанові зазначено, що водій керував ТЗ, будучи позбавленим права керування. При цьому позивач зауважує, що пред`явив інспектору поліції для перевірки відомості додатку "ДІЯ" із свого мобільного телефону, де щодо посвідчення водія ОСОБА_1 не було ніяких обмежень, матеріали справи не містять доказів зворотнього. Також позивач зазначає, що не знав про позбавлення його права керування транспортними засобами, а тому суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення є недоведеною. Вказана постанова порушує права ОСОБА_1 , в зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом.

У відзиві на позов представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції зазначив, що в ході виконання службових обов`язків інспектор роти №5 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області лейтенант поліції Заярний О.О. за адресою: Одеська обл., Лиманський район, дорога М-14, Одеса-Мелітополь, 21 км, виявив транспортний засіб HYUNDAI I30, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував ТЗ, будучи позбавленим права керування. Під час перевірки документів у гр. ОСОБА_1 інспектор Заярний О.О., перевіривши інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи "Інформаційний портал Національної поліції України" та системі Єдиний державний реєстр судових рішень, з`ясував, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом терміном 1 рік згідно з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2023 року у справі №504/3471/22. Окрім того, постановою Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 10.04.2019 року на гр. ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №504/996/15-ц, виданого 23.01.2017 року. Тому на ОСОБА_1 також було складено протокол серії ДПР18 №040603 від 20.06.2023 року за порушення ч. 3 ст. 126 КУпАП. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.07.2023 року у справі №504/2735/23 ОСОБА_1 визнано винним за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАС № 7201180 від 20.06.2023 року о 21:46:45 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. З вказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 20.06.2023 року о 21:38:54 (Одеська, Лиманський, А/Д М-14 21 КМ) керував ТЗ - HYUNDAI I30, реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування Т/З, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування Т/З особою, позбавленою права керування таким Т/З.

З роздруківки бази "Адмінпрактика" вбачається наявність інформації щодо накладення на позивача ОСОБА_1 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 25.01.2023 року у справі №504/3471/22 за вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімума доходів громадян тобто 17000 гривень, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

З ЄДРСР вбачається, що станом на 14.12.2023 року вказана постанова є чинною.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Суд також враховує положення «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, якою встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки частинами 1,2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.2017 року), то вищезазначений висновок Верховного Суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Такої ж позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові №520/2261/19 від 25.06.2020 року, в якій зазначено, що обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою статті 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом досліджені надані стороною відповідача матеріали відеофіксації, які підтверджують факти, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд критично ставиться до доводів позивача ОСОБА_1 щодо його необізнаності про позбавлення його права керування постановою суду від 25.01.2023 року. З цього приводу суд зазначає, що з вказаної постанови вбачається, що 29.10.2022 року о 01.05 в м. Одеса по вул. Заболотного, 39а, водій ОСОБА_1 керував трнспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку на стан сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер - відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. За цим фактом співробітниками УПП в Одеській області відносно водія ОСОБА_1 29.10.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №321170 за ч. 1 ст. 130 КпАП України. В протоколі наявна відмітка про повідомлення ОСОБА_1 про дату слухання справи 29.11.2022 року на 10.00 годину.

Суд зазначає, що позивач ОСОБА_1 , будучи адвокатом та знаючи з 29.10.2022 року про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №321170 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, мав можливість дізнатись про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Інші доводи позивача ОСОБА_1 , викладені в позовній заяві, не спростовують факту керування ним автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача ОСОБА_1 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені, оскільки факт порушення Правил дорожнього руху підтверджено наявними матеріалами справи, а доводи сторони позивача щодо необгрунтованості постанови не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 77, 255, 295, 297 КАС України, ст. ст. 251, 283 КпАП України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (адреса 65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, електронна адреса - ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 25.12.2023 року.

Суддя Васильків О.В.