Справа № 500/587/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/587/23

14 грудня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Потихач В.В.

представника позивача Зарічного І.Я.,

представника відповідача Довгополової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2023 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Наказ №480-к від 05.12.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити позивача на посаді рівнозначній посаді першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства в новоствореному органу Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07 вересня 2022 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №1003 «Деякі питання реформування управління лісової галузі», відповідно до якої ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державного агентства лісових ресурсів за переліком згідно з додатком, зокрема і Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства. При цьому позивач зазначає, що вказаною Постановою №1003, утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державного агентства лісових ресурсів за переліком згідно з додатком, а Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства об`єднано із деякими іншими управліннями в Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (м. Хмельницький).

Позивач вказує, що 05.12.2022 наказом Голови Державного агентства лісового та мисливського господарства України №480-к, звільнено позивача з посади першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства - начальника відділу лісового та мисливського господарства, охорони і захисту лісів у зв`язку з ліквідацією Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства, відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Однак, позивач зазначає, що Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства має аналогічний правовий статус, що й Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, продовжило виконання його функцій та є його правонаступником. А оскільки подальше виконання завдань та функцій ліквідованого Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства покладено на новостворений територіальний орган - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, яке має аналогічний правовий статус, що й Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, то на переконання позивача мало місце не ліквідація державного органу, а його реорганізація. Вказує, що відповідач повинен і мав запропонувати йому рівнозначну посаду. Стверджує, що його звільнення відбулось із порушенням норм законодавства про працю, а тому звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 28.02.2023, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 28.03.2023.

21.03.2023 представником відповідач подано на адресу суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що в пункті 5 наказу «Про утворення комісій з ліквідації територіальних органів Державного агентства лісових ресурсів України» від 23.09.2022 №733 передбачив забезпечення вжиття заходів щодо припинення трудових відносин з керівництвом обласних управлінь лісового та мисливського господарства, у тому числі Тернопільського управління, у зв`язку з ліквідацією вказаного управління і відповідним скороченням всіх наявних в ньому посад, що також відповідає вимогам статті 87 Закону щодо підстав звільнення. При цьому, Південно-Західне міжрегіональне управління згідно даних ЄДР було утворене лише 09.12.2022, так само призначення начальника Південно-Західного міжрегіонального управління відбулось 09.12.2022.

Водночас, штатний розпис апарату Південно-Західного міжрегіонального управління на 2023 рік затверджений лише і введений в дію 01.01.2023, що підтверджує неможливість пропозиції рівнозначної посади позивачу в новоутвореному територіальному органі Державного агентства лісових ресурсів України у період між повідомленням про вивільнення та безпосереднім звільненням позивача з посади в Тернопільському обласному управлінні. Зауважує, що перше (після призначення начальника 09.12.2022) призначення заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління відбулось лише 15.02.2023, що, на переконання відповідача, також підтверджує неможливість призначення позивача на рівнозначну або нижчу посаду відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей в новоствореному державному органі. Просить у задоволенні позову відмовити (арк. справи 36-45, том 1).

27.03.2023, представником позивача на адресу суду подано відповідь на відзив (арк. справи 85-88, том 1).

В підготовче засідання, призначене на 28.03.2023 сторони не прибули, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи. Водночас, позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою реалізації права на правову допомогу, з огляду на що, ухвалою від 28.03.2023, судом відкладено підготовче засідання у справі на 04.04.2023.

В підготовчому засіданні, призначеному на 04.04.2023, суд залучив до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, та відклав підготовче засідання у справі на 13.04.2023.

Підготовче засідання, призначене на 13.04.2023, відкладено судом на 26.04.2023 у зв`язку з не прибуттям представника відповідача та інших учасників судового процесу.

З урахуванням думки учасників справи, ухвалою від 26.04.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 17.05.2023.

Судове засідання, призначене на 17.05.2023, відкладено судом на 01.06.2023.

Судове засідання, призначене на 01.06.2023 відкладено судом за клопотанням сторони позивача на 08.06.2023.

Ухвалою від 08.06.2023, з урахуванням думки учасників справи, суд залучив до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства та відклав судовий розгляд справи.

У судовому засіданні, призначеному 15.06.2023, суд задовольнив клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Південно-Західне управління лісового та мисливського господарства та відклав судовий розгляд справи на 22.06.2023, та продовжив процесуальний строк розгляду справи.

21.06.2023, на адресу суду надійшли письмові пояснення представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, зі змісту яких слідує, що він повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що позивачем пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк на звернення до суду із даним позовом (1 місяць), оскільки оскаржений наказ про його звільнення від 06.12.2022 йому вручено 06.12.2022, про що є його відмітка в наказі, то місячний строк звернення до суду з вимогою про його скасування до 05.01.2023. Однак, позовну заяву подано - 24.02.2023, тобто по спливу 79 календарних днів (арк. справи 229-233, том 1).

21.06.2023 на адресу суд надійшли письмові пояснення представника позивача у справі (арк. справи 1-4, том 2)

У судовому засіданні, призначеному 22.06.2023, суд, з урахуванням думки учасників справи, оголосив перерву до 29.06.2023 з метою надання стороні позивача часу для надання доказів щодо поважності причин пропуску на звернення до суду з даним позовом.

29.06.2023, на адресу суду від представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства надійшло клопотання про долучення доказів у справі, відповідно до якого представник повідомив суд, що він звертався до відповідних суб`єктів владних повноважень з метою з`ясування обставин стосовно добровольця «Сотні «Правоохоронець» Добровольчого формування тернопільської територіальної громади №3 - ОСОБА_1 . У відповідь на вказані запити ним отримано такі документи, які на думку представника, спростовують обставини зазначені позивачем у справі щодо поважності причин пропуску строку на подання позовної заяви у справі, зокрема долучені ним докази, а саме: посвідчення добровольця територіальної оборони від 05.07.2022 серії ТЄ1 №001108, довідки від 21.02.2023 №21-2, виданої командиром сотні «Правоохоронець» добровольчого формування Тернопільської територіальної громади №3 (арк. справи 35-43, том 2).

У судовому засіданні 29.06.2023 суд оголосив перерву за клопотанням представника позивача, з метою надання можливості усім учасникам справи ознайомитись із долученими представником третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, доказами на спростування обставин стосовно поважності причин пропуску позивачем процесуального строку на звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою від 29.06.2023 Тернопільський окружний адміністративний суд відмовив у задоволені клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду у адміністративній справі №500/587/23 та вирішив позовну заяву залишити без розгляду.

Поставною Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.09.2023 ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 про залишення позову без розгляду скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Адміністративна справа №500/587/23 надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 05.10.2023.

Ухвалою від 09.10.2023 суд прийняв до свого провадження матеріали справи №500/587/23 та продовжити судовий розгляд справи, призначив судове засідання на 01.11.2023.

31.10.2023, представником позивача подано клопотання про долучення доказів у справі (арк. справи 194-196, том 2).

У судовому засіданні, призначеному на 01.11.2023, суд відклав розгляд справи на 14.11.2023, у зв`язку з неявкою усіх учасників справи.

В судовому засіданні, призначеному на 14.11.2023, суд відмовив у задоволенні клопотань представника відповідача про повернення до підготовчого провадження у справі та про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача першого заступника начальника Південно-Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства. Водночас, судом задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів у справі. Окрім цього, суд з урахуванням думки учасників справи, продовжив процесуальний строк розгляду справи та зобов`язав відповідача надати належним чином завірені штатні розписи, довідку про середньомісячний заробіток позивача, відклав судовий розгляд справи на 28.11.2023.

22.11.2023, на виконання вимог суду відповідачем подано клопотання про долучення додаткових доказів у справі (арк. справи 6-19, том 3).

27.11.2023 на адресу суду представником відповідача подано додаткові письмові пояснення (арк. справи 20-24, том 3).

В судовому засіданні 28.11.2023 судом оголошено перерву до 14.12.2023.

В судовому засіданні 14.12.2023 суд, заслухавши думку учасників справи, відмовив у задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства про відкладення судового розгляду справи та продовжив судовий розгляд справи.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві та наданих поясненнях в ході судового розгляду справи, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та наданих додаткових поясненнях в ході судового розгляду справи, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання реформування управління лісової галузі» №1003 від 07.09.2022 (далі Постанова - №1003) постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державного агентства лісових ресурсів згідно з додатком 1 до вказаної постанови, в тому числі Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, та утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державного агентства лісових ресурсів, серед яких передбачено Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (м. Хмельницький).

Відповідач, листом №10-29/4959-22 від 27.09.2022, повідомив позивача, що у зв`язку з ліквідацією Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства у встановленому законодавством порядку трудові відносини з ним буде припинено. Окрім того позивача, згідно із статті 87 Закону України «Про державну службу», попереджено про наступне звільнення за пунктом 1-1 частини першої статті 87 цього Закону (арк. справи 16, том 1).

Надалі, наказом Голови Державного агентства лісового та мисливського господарства України №480-к від 05.12.2023 позивача - ОСОБА_1 , звільнено з посади першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства - начальника відділу лісового та мисливського господарства, охорони і захисту лісів 06.12.2022 у зв`язку з ліквідацією Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства, відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Із даним наказом позивача ознайомлено 06.12.2023, що підтверджується його особистим підписом на наказі, копію якого долучено до матеріалів судової справи (арк. справи 17, том 1).

Наказом голови комісії з ліквідації Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства №39-к від 06.12.2022 оголошено наказ Державного агентства лісового та мисливського господарства України №480-к від 05.12.2023 «Про звільнення ОСОБА_1 » (арк. справи 18, том 1).

Не погодившись із вказаним наказом про звільнення, вважаючи його протиправним та таким що прийнято з порушенням вимог законодавства про працю, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Частиною шостою статті 43 Конституції України гарантовано громадянам захист від незаконного звільнення.

Так, Кабінетом Міністрів України 07.09.2022 прийнято Постанову №1003, згідно пункту 1 якої ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Держлісагентства за переліком згідно з додатком 1, за яким, зокрема, визначено і Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства.

Відповідно до пункту 2 Постанови №1003, утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державного агентства лісових ресурсів за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до Додатку 2 Постанови №1003, Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства разом із Чернівецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Хмельницьким обласним управління лісового та мисливського господарства об`єднано в Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (м. Хмельницький).

Пунктом 3 Постанови №1003 визначено, що:

1) територіальні органи Держлісагентства, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Держлісагентства;

2) здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням міжрегіональних територіальних органів згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Держлісагентства;

3) міжрегіональні територіальні органи Держлісагентства, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Держлісагентства, які ліквідуються згідно з пунктом 1, згідно з додатком 3.

Як слідує з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та не спростовується учасниками справи, - Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарство перебуває в процесі припинення з 2022 року по час розгляду даної справи в суді.

Позивача ОСОБА_1 , звільнено із посади першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII (ліквідація Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства).

Разом з тим судом встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2023 у справі №380/3108/23 (провадження №А/857/8397/23) за позовом до суб`єкта владних повноважень - Державного агентства лісових ресурсів України про визнання протиправним рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, встановлено, що функції Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства фактично передані Південно-Західному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства, а тому у даному випадку мала місце «реорганізація», а не «ліквідація» органу, з якого звільнено, зокрема і позивача ОСОБА_1 .

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до частини другої статті 5 Закону №889, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Частиною третьою цієї ж норми визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Пунктом четвертим частини першої статті 83 Закону №889 передбачено, що державна служба може бути припинена за ініціативою суб`єкта призначення.

Згідно пункту частини першої статті 87 Закону №889, підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є ліквідація державного органу.

Відповідно до абзацу частини третьої статті 87 Закону №889, суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пункту 1 та 1-1 частини першої статті 87 цього Закону в письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 87 Закону №889, одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому, враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Абзацом третім цієї ж норми передбачено, що державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Положеннями частини третьої статті 87 Закону №889 імперативно передбачено обов`язок суб`єкта призначення або керівника державної служби запропонувати державному службовцю, з яким припиняється державна служба на підставі пункту 1 частини першої цієї статті (у зв`язку із реорганізацією) іншу рівнозначну посаду державної служби або нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей.

Суд враховує, що листом №10-29/4959-22 від 27.09.2022 відповідач повідомив позивача, що у зв`язку з ліквідацією Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства у встановленому законодавством порядку трудові відносини з ним буде припинено та попереджено відповідно до статті 87 Закону №889 про наступне звільнення за пунктом 1-1 частини першої статті 87 цього Закону

Однак, доказів виконання відповідачем як суб`єктом призначення, вимог частини третьої статті 87 Закону №889, сторонами не представлено, а судом не здобуто, з огляду на що суд робить висновок про те, що позивача звільнено з посади першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства з порушенням встановленого чинним законодавством порядку.

Відтак, суд дійшов висновку, що припинення державної служби позивача відбулось не у спосіб визначений чинним законодавством, зокрема, Законом №889.

За наведених обставин, суд вважає, що відповідачем порушено процедуру звільнення позивача, внаслідок чого оскаржуваний наказ №480-к від 05.12.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 » прийнято як такий, що не відповідає критеріям правомірності, передбачених у пунктах 1, 3, 5, 8 частини другої статті 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, а саме, про поновлення позивача на посаді першого заступника начальника в новоствореному органі, а саме: Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями частини першої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі №826/18138/14 зазначив, що відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При цьому вказав, що закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі, а тому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Також, Верховний Суд у постанові від 09.11.2023 у справі №640/600/20 вказав, що поновлення особи на посаді, яку він не обіймав до звільнення, - суперечить єдиному можливому способу захисту її порушеного права, який закріплений у частині першій статті 235 КЗпП України та спрямований на повернення сторін трудового спору (працівника і роботодавця) у положення, яке існувало на день звільнення. Крім того, такий спосіб захисту порушеного права позивача може викликати новий спір з приводу визначення «рівнозначної» посади та відповідного структурного підрозділу, де така посада передбачена.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Беручи до уваги наведену норму, висновки Верховного Суду, а також те, що Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства на дату винесення рішення суду у цій справі не припинено, то суд вважає, що зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Водночас, враховуючи те, що звільнення позивача відбулось протиправно, суд дійшов висновку, що відновлення порушеного права позивача належить здійснити шляхом поновлення його на попередній роботі, а саме: на посаді першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Згідно з абзацом другим пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, останнім днем роботи вважається день звільнення.

Зважаючи на положення абзацу другого пункту 2.27 вказаної Інструкції, суд дійшов висновку, що позивача слід поновити на посаді, з якої його було звільнено з 06.12.2022, оскільки згідно оскарженого наказу Державного агентства лісових ресурсів України №480-к від 05.12.2022 останнім днем його роботи був « 06 грудня 2022 року».

Згідно положень частини другої статі 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У відповідності до пункту 1 розділу І, пункту 5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100), основою для визначення середнього заробітку є середньоденна (годинна) заробітна плата.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

В матеріалах справи наявна довідка про доходи від 15.11.2023 №01-2/64, зі змісту якої слідує, що розмір грошового забезпечення позивача, у жовтні 2022 22124,09 грн, (робочих днів 21), у листопаді 2022 23114,40 грн (робочих днів 22), всього 45238,49грн.

При цьому, середньоденний розмір заробітної плати позивача станом на день звільнення становить: 45238,49/43=1052,06грн.

Середньомісячна заробітна плата позивача складає 45238,49/2=22619,25грн з урахуванням податків та обов`язкових платежів.

Визначаючи кількість днів, за які належить стягнути середній заробіток за вимушений прогул, судом враховано період з 06.12.2022 по 14.12.2022 та розрахунок норм тривалості робочого часу на 2023 рік. Така кількість днів становить 268 днів.

З врахуванням викладеного, сума, які підлягає стягненню в користь позивача, дорівнює 281952,08грн, з урахуванням податків та обов`язкових платежів.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправним та скасування Наказу №480-к від 05.12.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлення ОСОБА_1 на посаді рівнозначній посаді першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства в новоствореному органу Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державного агентства лісових ресурсів України №480-к від 05.12.2022 "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства з 06 грудня 2022 року.

Стягнути з Державного агентства лісових ресурсів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 281952 (двісті вісімдесят одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 08 коп., з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Державне агентство лісових ресурсів України (місцезнаходження/місце проживання: вул. Шота Руставелі, 9-А,м. Київ,01601 код ЄДРПОУ/РНОКПП 37507901);

треті особи:

- Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства (місцезнаходження/місце проживання: вул. Багата,5а,м. Тернопіль,46008 код ЄДРПОУ/РНОКПП 35219145)

- Південно-Західне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства (місцезнаходження/місце проживання: вул. Кам`янецька, 55,м. Хмельницький, Хмельницька область,297).

Головуючий суддя Мірінович У.А.