Справа № 400/8562/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 400/8562/23

адміністративне провадження № К/990/42554/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мозжеріна Юрія Сергійовича

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року

у справі №400/8562/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

13 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в Миколаївській області, спеціальне звання «підполковник поліції», до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 , старшому оперуповноваженому відділу моніторингу та зонального контролю Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України в Миколаївській області, спеціальне звання «підполковник поліції», відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 23 квітня 2007 року - 01 листопада 2007 року; 01 листопада 2007 року - 01 серпня 2008 року; 01 серпня 2008 року - 01 жовтня 2009 року; 01 жовтня 2009 року - 13 вересня 2010 року; 13 вересня 2010 року - 27 липня 2011 року - y загальній кількості 02 роки 03 місяці 09 днів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року у справі №400/8562/23 позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись із рішенням окружного адміністративного суду Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, відповідачем викладено прохання скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року апеляційну скаргу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України задоволено. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року у справі №400/8562/23 скасовано. Прийнято у справі нове судове рішення. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

14 грудня 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Мозжеріним Юрієм Сергійовичем подано до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначену постанову суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 55 КАС визначено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Отже, належним доказом на підтвердження повноваження адвоката як представника є саме довіреність або ордер.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI ( далі - Закон №5076-VI) повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 статті 26 Закону №5076-VI визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 20 Закону №5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Поняття ордеру визначено у частині 2 статті 26 Закону №5076-VI, відповідно до якої це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рада адвокатів України рішенням від 12 квітня 2019 року №41 затвердила Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі - Положення № 41).

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (далі - Положення).

Відповідно до пункту 4 Положення, що чинне в частині визначення форми ордера до 01.01.2022, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Так, відповідно до підпункту 12.4. пункту Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо);

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що національний законодавець чітко вказав на обов`язок адвоката вказувати в ордері судові органи, в яких він надає правову допомогу, зокрема в графі «Назва органу, у якому надається правова допомога».

Отже, у разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду або судові органи, в якому адвокат надає правову допомогу.

Касаційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 , підписано адвокатом Мозжеріним Юрієм Сергійовичем, на підтвердження повноважень якого до касаційної скарги надано світлокопію ордера від 24 травня 2023 року.

Зазначений ордер видано на підставі договору про надання правової допомоги/ доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги від 24 травня 2023 року адвокатом Мозжеріним Юрієм Сергійовичем у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України, Миколаївському окружному адміністративному суді, П`ятому апеляційному адміністративному суді та відповідних державних органах.

Тобто, в ордері, який відповідно до частини 4 статті 59 КАС України, на рівні з довіреністю, підтверджує повноваження адвоката як представника, відсутні повноваження на представництво позивача у Верховному Суді.

Крім того, з наданої світлокопії ордера від 24 травня 2023 року не можливо встановити серію і номер такого ордера.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі № 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики (статті 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення до Верховного Суду.

Керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мозжеріна Юрія Сергійовича на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року у справі №400/8562/23 повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами у спосіб направлення її до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяА.В. Жук