Справа № 600/4927/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/4927/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) податковий борг на загальну суму 770058,89 грн до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що за відповідачем рахується борг на загальну суму 770058,89 грн, який виник по єдиному податку з фізичних осіб та земельному податку. Оскільки борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаного боргу в судовому порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ст. ст. 257 - 262 КАС України без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повідомлено відповідача за адресою зазначеною позивачем в позовній заяві та за адресою зазначеною в інформації Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області згідно обліків ВОМІРМП УДМСУ в Чернівецькій області (вул. Руська, буд. 267, кв. 12, м. Чернівці).

Згідно довідки Укрпошти від 15.08.2023 рекомендоване поштове відправлення, адресоване відповідачу, повернуто до суду з відміткою "відсутній за зазначеною адресою".

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.11.2023 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 29.11.2023.

Про призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін повідомлено відповідача за адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки Укрпошти рекомендоване поштове відправлення, адресоване відповідачу, повернуто до суду з відміткою "відсутній за зазначеною адресою".

У судове засідання призначене на 29.11.2023 відповідач не прибув, клопотання про відкладення не надавав.

За приписами ч. 1 ст. 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.

В силу вимог ст. 130 КАС України, про відкриття провадження в даній адміністративній справі та призначення її до розгляду повідомлено відповідача шляхом розміщення на офіційному сайті Чернівецького окружного адміністративного суду веб-порталі Судової влади України оголошення від 01.12.2023 про розгляд справи та виклик відповідача в судове засідання призначене на 20.12.2023 о 12 год. 00 хв.

Про призначення справи до розгляду на 20.12.2023 о 12 год. 00 хв. повідомлено відповідача також за адресою місця проживання ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки Укрпошти від 19.12.2023 рекомендоване поштове відправлення, адресоване відповідачу, повернуто до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Однак, в судове засідання призначене на 20.12.2023 відповідач не прибув, клопотання про відкладення не надавав.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Частиною 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. ст. 44, 194 та 205 КАС України, суд вважає, що повторна неявка у судове засідання відповідача незалежно від причин неявки, належним чином повідомленого про дату, час і місце засідання, а також подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку (п.291.4 ст.291 ПК України).

Згідно з абз. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності критеріїв, визначених у Податковому кодексі.

Відповідно до п. 293.1. ст. 293 ПК України ставки єдиного податку для платників другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (абз.2 п.293.2 ст. 293 ПК України).

Згідно з п. 294.1. ст. 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Пункт 294.4 ст. 294 ПК України вказує, що для зареєстрованих в установленому порядку фізичних осіб - підприємців, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, перший податковий (звітний) період починається з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому особу зареєстровано платником єдиного податку.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси (п. 295.4 ст. 295 ПК України).

Зареєстровані в установленому порядку фізичні особи - підприємці, які до закінчення місяця, в якому відбулася державна реєстрація, подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для першої або другої групи, вважаються платниками єдиного податку з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому відбулася державна реєстрація (п.п. 298.1.2 п.298.1 ст.298 ПК України).

Відповідачем 19.08.2017 до контролюючого органу було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування №1609/С, де він змінив ставки єдиного податку на 2 групу та обрав ставку єдиного податку 20%.

У зв`язку із не виконанням обов`язку із сплати єдиного податку до місцевого бюджету, у відповідача утворилася недоїмка зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у сумі 1489,20 грн на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 19.09.2017 №16209/С, що підтверджується розрахунком заборгованості та інтегрованою карткою платника податку. Дана сума заборгованості являється узгодженою.

Судом також встановлено, що контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

№ -2412/2019 від 12.09.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання із земельного податку за 2019 рік у розмірі 187456,02 грн;

№ -2412/2020 від 12.09.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання із земельного податку за 2020 рік у розмірі 187456,02 грн;

№ -2412/2021 від 12.09.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання із земельного податку за 2021 рік у розмірі 187456,02 грн;

№ -2412 від 12.09.2022, яким відповідачу визначено податкове зобов`язання із земельного податку за 2022 рік в сумі 206201,63 грн.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 42.2. ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Як видно з матеріалів справи, вказані вище податкові повідомлення-рішення направлені контролюючим органом за місцезнаходженням відповідача: АДРЕСА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

Згідно довідки Укрпошти від 14.10.2022, поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто до контролюючого органу з відміткою про причини невручення.

Враховуючи наведену обставину та положення ст. 58 ПК України, згадані вище податкові повідомлення-рішення вважаються врученими.

Згідно п. 56.1 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

З матеріалів справи видно, що вищенаведені податкові повідомлення рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані вище податкові повідомлення-рішення є узгодженими.

У зв`язку із не виконанням відповідачем обов`язку із сплати єдиного податку, утворилася недоїмка зі сплати єдиного податку з фізичних осіб та земельного податку з фізичних осіб на загальну суму 770058,89 грн, в т.ч.: на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 19.09.2017 №16209/С у сумі 1489,20 грн та податкових повідомлень рішень на загальну суму 768569,69 грн.

Вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 770058,89 грн.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сформовано та направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача за останнім відомим місцезнаходженням ( АДРЕСА_1 ) податкову вимогу Ф від 06.04.2023 № 115319-56 на суму 770058,89 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно довідки Укрпошти від 29.05.2023 поштове відправлення адресоване відповідачу повернуто на адресу позивача з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 ПК України, а також наведені обставини, суд приходить до висновку, що податкова вимога форми Ф від 06.04.2023 № 115319-56, вважається врученою відповідачу 29.05.20232 за останнім відомим його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 60.6 ст. 60 ПК України, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Оскільки після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу у відповідача не змінилася, податкова вимога додатково позивачем не надсилалася (не вручалася).

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

Пунктом п. 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав до суду доказів відсутності або погашення ним вказаної суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і наявним матеріалам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 77, 139, 241, 246, 255, 257-263, 293 та 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 770058,89 грн до місцевого бюджету.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, код ЄДРПОУ ВП 44057187);

відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя В.К. Левицький