Справа № 500/5149/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5149/23

22 грудня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі, відповідач -1), Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач - 2), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 20.03.2023 №10, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України з 25.06.2016 по 15.11.2016, з 19.03.2017 по 04.05.2017, з 06.10.2017 по 24.03.2018, з 04.01.2021 по 05.02.2021 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.11.1995 по 03.01.1996, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України 13.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.03.2023 №10, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Вказав, що загальний страховий стаж позивача становить 23 роки 06 місяців 18 днів, при цьому до страхового стажу не зараховано період безпосередньої участі в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції з розрахунку один місяць служби за три місяці. Вважає, що періоди, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача з розрахунку один місяць служби за три місяці служби. Звернув увагу, що відсутність уточнюючих довідок за наявності записів у трудовій книжці не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії та зарахуванні страхового стажу. При цьому, на думку представника позивача, певні недоліки щодо заповнення трудових книжок не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Таким чином, представник позивача вважає, що трудовий стаж за періоди роботи з 02.11.1995 по 03.01.1996 підтверджується трудовою книжкою, а відтак не зарахування даного періоду роботи до страхового стажу є безпідставним та необґрунтованим. Крім цього, просить врахувати, що у даному випадку заява позивача про призначення пенсії за віком, розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком, а відтак саме відповідач у даному спорі є органом, що призначає пенсію. Тобто, на думку позивача, повноваження щодо призначення пенсії за віком делеговані ГУ ПФУ в Харківській області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду за місцем проживання пенсіонера. Враховуючи те, що територіальними органами Пенсійного фонду України не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача, ОСОБА_1 вважає, що відповідач у спірних відносинах вже реалізував свої дискреційні владні повноваження, відмовивши у призначенні пенсії за віком, а відтак вимога про зобов`язання відповідача призначити пенсії за віком підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 21.08.2023 позовну заяву залишено без руху та у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Крім цього, даною ухвалою, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що на підставі наданих документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж ОСОБА_1 склав 23 роки 06 місяців 18 днів, тому, вважає, що відповідачем - 1 правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із недотриманням умов подання документів відповідно до Порядку, а також відсутністю необхідного страхового стажу.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову повністю. Просить врахувати, що в довідці №96 від 01.03.2023, яка надана позивачем до органів Пенсійного фонду, не зазначена загальна кількість років, місяців і днів, яка підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, та кратність такого зарахування, як це передбачено Додатком №2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637. Також, вказав, що записи трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 про період роботи з 02.11.1995 по 03.01.1996, засвідчені відтиском печатки зміст тексту якої є нечитабельний та не встановлює назви підприємства, а інших документів, виданих за місцем роботи чи архівними установами ним не надано, тому підстав для зарахування даного періоду трудового стажу не вбачається. Вважає, що на підставі наданих до заяви про призначення дострокової пенсії за віком позивачу зараховано до страхового (трудового) стажу 23 роки 06 місяців 18 днів, у зв`язку з чим органами Пенсійного фонду правомірно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

13.03.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

20.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №10, яким відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із недотриманням умов подання документів відповідно до Порядку, а також відсутністю необхідного страхового стажу. Результати розгляду документів, доданих до заяви: надана довідка про проходження військової служби №96 від 01.03.2023 не відповідає додатку №2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637; в довідці не зазначена загальна кількість років, місяців та днів, яка підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та кратність такого зарахування. Також зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 02.11.1995 по 03.01.1996 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки печатка в запису про звільнення нечитабельна.

Про вказане рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.03.2023 №1900-0214-5/13061.

Не погодившись із наданою відповіддю, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

Водночас, статтею 115 Закону №1058-IV визначено пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Пунктом 4 частини першої ст.115 Закону №1058-ІУ передбачено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зазначена військова служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Таким чином, суд вважає, що час проходження служби, протягом якого позивач брав участь в АТО, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 р. у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 р. у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 р. у справі № 185/4140/17, від 16.06.2020 р. у справі № 185/7049/16-а, від 18 січня 2023 у справі № 1.380.2019.003739 (провадження № К/9901/13144/20).

Як слідує з матеріалів справи, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 09.02.2017.

У періоди з 25.06.2016 по 15.11.2016, з 19.03.2017 по 04.05.2017, з 06.10.2017 по 24.03.2018, з 04.01.2021 по 05.02.2021 брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичній операції, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_3 від 06.08.2018 №1771, довідкою Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки №110 від 29.03.2023.

Проте, з відомостей про розрахунок стажу Форма РС-право вбачається, що позивачу страховий стаж за вказані періоди роботи не зарахований у кратному обрахуванні (один місяць служби за три), так як щодо періодів роботи, які включають безпосередню участь позивача в антитерористичній операції зазначено кратність - 1.

Суд вважає, що матеріали справи достовірно підтверджують, що позивач у спірні періоди безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичній операції, відтак, не зарахування відповідачем-1 з огляду на наявне правове регулювання такого періоду військової служби з розрахунку 1 місяць служби за три є протиправним, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача-1 зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди з 25.06.2016 по 15.11.2016, з 19.03.2017 по 04.05.2017, з 06.10.2017 по 24.03.2018, з 04.01.2021 по 05.02.2021 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Крім цього, відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 02.11.1995 по 03.01.1996, відповідач - 1 покликається на те, що печатка запису про звільнення у трудовій книжці НОМЕР_1 , є нечитабельною.

Суд критично оцінює доводи відповідача стосовно нечитабельності печатки у записі про звільнення, так як працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

При цьому, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

ЄСПЛ також наголошує на особливій важливості принципу "належного урядування", зокрема, у справі "Лелас проти Хорватії" (заява № 55555/08) - держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу" (пункт 74).

Отже, за вказаних вище обставин, на переконання суду, період роботи позивача з 02.11.1995 по 03.01.1996 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, так як підтверджується записом у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 .

При цьому, суд, оцінюючи допустимість трудової книжки позивача, як доказу в підтвердження страхового стажу, враховує, що відповідач не навів жодного аргументу, який би вказував на невідповідність трудової книжки позивача чи записів у ній вимогам чинного законодавства.

Крім цього, вирішуючи даний спір по суті, суд звертає увагу на тому, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відтак, виходячи з сукупності наведених вище обставин, з метою захисту порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу позивача період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України з 25.06.2016 по 15.11.2016, з 19.03.2017 по 04.05.2017 , з 06.10.2017 по 24.03.2018, з 04.01.2021 по 05.02.2021 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.11.1995 по 03.01.1996, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 13.03.2023, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, на переконання суду, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії №10 від 20.03.2023 не відповідає вимогам чинного законодавства, є протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком №10 від 20.03.2023

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України з 25.06.2016 по 15.11.2016, з 19.03.2017 по 04.05.2017, з 06.10.2017 по 24.03.2018, з 04.01.2021 по 05.02.2021 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби,

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.11.1995 по 03.01.1996 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 13.03.2023, прийнявши відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 22 грудня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження:майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під.,2 пов., м. Харків,61022 );

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.