Справа № 460/19656/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2023 року м. Рівне №460/19656/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про стягнення податкового боргу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Державної податкової служби України в Рівненській області (далі відповідач), в якому просить суд: визнати причини пропуску строків оскарження до суду вимоги про сплату боргу/недоїмки № Ф-1594-53 від 17.07.2023 поважними та поновити їх; визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної податкової служби України в Рівненській області про сплату боргу/недоїмки № Ф-1594-53 від 17.07.2023 в частині зарахування заборгованості по ЄСВ в сумі 7150,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є діючим адвокатом, перебуває на пенсії з квітня 2017 року, зареєстрований як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність. 17.07.2023 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу/недоїмки № Ф-1594-53 на суму 7140,55 грн., направлено на адресу позивача та отримано ним 04.08.2023. Позивач вказує, що відповідно до положень п.4 ст.4 Закону України № 2464 «Про облік та збір єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» він звільнений від сплати ЄСВ. Крім того, позивач наголошує, що 11.09.2020 відповідачем вже було винесено вимогу № Ф-1594-53, в якій ставилося питання про сплату в частині нарахування пені та штрафу, нарахованих на заборгованість по ЄСВ. Загальна сума становила 12 375,33 грн., із яких було 5508,36 грн. недоїмки по ЄСВ, штраф в сумі 3618,28 грн. та пеня в сумі 3522,33 грн. Позивачем було сплачено недоїмку в сумі 5508,36 грн. в 2020 році, вимогу про сплату7140,55 грн. в частині сплати штрафу та пені було оскаржено до Рівненського окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 21.02.2021 по справі № 460/7126/20 визнано протиправною та скасовано вимогу № Ф-1594-23 від 11.09.2020. 13.11.2020 відповідач повторно з тих самих підстав направив позивачу вимогу про сплату боргу/недоїмки № Ф-1594-53. 25.05.2021 судом знову ухвалено рішення у справі № 460/8887/20 про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача про сплату боргу № Ф-1594-23 від 13.11.2020 в частині нарахування штрафу в сумі 3618,28 грн. та пені в сумі 3522,33 грн. Позивач зазначає, що вже двома рішеннями вказане питання вирішене, однак відповідач втретє безпідставно виніс вимогу про сплату боргу. З наведених підстав просить позовну заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.09.2023 відповідачем (за вх. № 150023/23) подано до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог позивача. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, а також повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. Вказаним законом встановлено, що платниками ЄСВ є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема, юридичну практику, в тому числі, адвокатську. Відповідач вказує, що позивач є платником ЄСВ та зобов`язаний його сплачувати в силу закону. ОСОБА_1 не було добровільно сплачено суму єдиного соціального внеску, на підставі даних особового рахунку в автоматичному режимі сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф01594-53 від 17.07.2023 на загальну суму 7140,55 грн. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 14.11.2023 витребувано у Головного управління ДПС України у Рівненській області розрахунки боргу/недоїмки № Ф/1594/53 від 17.07.2023, а також інформацію щодо періодів нарахування заборгованості по ЄСВ в сумі 7140,55 грн. ОСОБА_1 .

Відповідачем за вх. 137078/23 від 22.11.2023 надано розрахунок виникнення податкової заборгованості ОСОБА_1 по нарахованих сумах відповідно до карток особових рахунків.

Згідно з положеннями ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру адвокатів України Рудик Віталій Романович обліковується у Раді адвокатів Рівненської області, свідоцтво № 614 від 05.06.2008, у формі адвокатської діяльності - індивідуальна адвокатська діяльність.

01.01.2012 позивач взятий на облік як платник ЄСВ у контролюючому органі, що підтверджується даними Реєстру платників єдиного податку про взяття на облік платника податків.

11.09.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1594-53 у сумі 12375,33 грн. 21.09.2020 позивач по даній вимозі сплатив недоїмку у сумі 5234,72 грн.

Судом встановлено, що Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 у справі № 460/7126/20 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1594-53 від 11.09.2020 в частині нарахування штрафу в сумі 3618,28 грн. та пені в сумі 3522,33 грн.

13.11.2020 Головним управлінням ДПС у Рівненській області виставлено знову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1594-53 у сумі 14 598,45 грн., з яких 7457,84 грн. сума недоїмки, 3618,28 грн. сума штрафу та 3522,33 грн. сума нарахованої пені.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 у справі № 460/8887/20 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1594-53 від 13.11.2020 в частині нарахування штрафу в сумі 3618,28 грн. та пені в сумі 3522,33 грн.

Згідно з відомостями, які містяться в інтегрованій картці платника по єдиному внеску, за позивачем рахується борг у сумі 7140,55 грн. зі сплати єдиного внеску, як за особу, яка провадить незалежну професійну діяльність.

17.07.2023 Головним управлінням ДПС у Рівненській області виставлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1594-53 у сумі 7140,55 грн.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 Закону № 2464-VI).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI(у редакціїЗакону №77-VIII від 28.12.2014) платниками єдиного внеску є:

фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. Платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Відповідно до пп. 2 п. 1ст. 7 Закону № 2464-VI,єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Водночас, перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, особи, які провадять в тому числі адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені згідно з п. 5 ч. 1ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до платників єдиного внеску.

Отже, необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від такої діяльності. При цьому, суд зауважує, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є підставою та доказом здійснення адвокатської діяльності.

Як зазначено вище по тексту рішення, позивач є адвокатом, та є особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі іменується Інструкція № 449), встановлено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Відповідно до пункту 1 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

За правилами пункту 2 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції №449, у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Пунктом 3 розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції №449 визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми.

Суд зазначає, що в спірних правовідносинах предметом оскарження є вимога про сплату боргу (недоїмки) у сумі 7140,55 грн., яка виникла у зв`язку з несплатою позивачем заборгованості зі сплати єдиного внеску за період січень - серпень 2020 роки.

Так за період з 01.03.2020 по 11.08.2020 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» та інформаційного листа ДПС України від 20.03.2020 №7 позивач був звільнений від сплати ЄСВ за період дії карантину.

За решту періоду позивач сплачував ЄСВ, що підтверджується матеріалами справи.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що оскаржувана вимога від 17.07.2023 № Ф-1594-53 в частині нарахування штрафу та пені є протиправною та підлягає скасуванню.

Окрім того, судом додатково зазначає, що у провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа № 460/7126/20 за позовом позивача до відповідача про визнання протиправною та скасування вимоги від 11.09.2020 № Ф-1594-53.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1594-53 від 11.09.2020 в частині нарахування штрафу в сумі 3618,28 грн. та пені в сумі 3522,33 грн.

Судом встановлено, що розмір пені та штрафу згідно вимоги у справі № 460/7126/20 є ідентичними розміру пені та штрафу згідно вимоги, яка є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження поданими до матеріалів справи письмовими доказами, є обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду поніс судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1594-53 від 17.07.2023.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 грудня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя У.М. Нор