Справа № 932/7126/23
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/7126/23
Провадження № 2а/932/236/23
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві капітан поліції Кармірян Роман Львович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
03 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Галайба М.В. звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7339346 від 15 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі, стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.
В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 15.07.2023 року стосовно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7339346, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 340 грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 15.07.2023 року о 12 год.50 хв. у м. Київ на вул. Набережно-Хрещатицька,47, керуючи транспортним засобом «Lexus RX350», не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 та зі смуги, яка вказує рух праворуч здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР, чим вчиним порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зміст постанови не відповідає дійсним обставинам події, вказує, що 15.07.2023 о 12 годині 50 хвилин позивач здійснював рух на транспортному засобі LEXUS RX350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька. Під час руху позивач був зупинений інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві капітаном поліції Карміряном Романом Львовичем. Поліцейський повідомив, що позивач нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 ПДР та зі смуги, яка вказує рух праворуч здійснив рух прямо, на що, позивач пояснив, що здійснив поворот з вулиці Ярославська на вулицю Набережно-Хрещатицька. Оскільки, рух в крайній лівій смузі по вул. Набережно-Хрещатицькій був обмежений у зв`язку з проведенням ремонтних робіт дорожнього покриття, рух автомобілів в середній смузі, був досить щільний. Відтак, позивач здійснив виїзд з вул. Ярославська в крайню праву смугу руху по вул. Набережно-Хрещатицька, та маючи намір перестроїтись в середню смугу руху, включив лівий покажчик повороту. Проте оскільки, від вул. Ярославська до вул. Нижній вал по вул. Набережно-Хрещатицька відстань лише приблизно 120 метрів та враховуючи щільний рух автомобілів, які вже рухались по вул. Набережно-Хрещатицька, здійснити маневр перестроювання в середню смугу одразу після виїзду на вул. Набережно-Хрещатицька неможливо. Тому позивач, здійснюючи повільний рух прямо, почав маневр перестроювання, який закінчив перед перехрестям вул. Набережно-Хрещатицька з вул. Нижній вал. Проїзд перехрестя вулиць на якому діє вимога дорожнього знаку 5.16, Позивач вже здійснював зі смуги руху, яка дозволяла проїзд прямо. Позивач, виконуючи вимоги ПДР не порушував вимоги дорожнього знаку 5.16, та здійснив рух прямо зі смуги руху, яка дозволяла рух прямо. Крім того, поліцейським в постанові серії ЕАС № 7339346 зазначено, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є АДРЕСА_1 , тоді як вказана адреса знаходиться на перетині з вул. Ярославська, та вимога знаку 5.16 ПДР, яку на думку працівника патрульної поліції не виконав позивач починає діяти лише через 120 метрів на перетині вулиць Набережно-Хрещатицька та Нижній Вал. Отже, поліцейський при винесенні постанови, не розібравшись в ситуації, не перевіривши докази, які спростовують вину позивача, не переконавшись чи є склад адміністративного правопорушення, незаконно та безпідставно виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. В постанові також не викладено повного опису обставин, встановлених при розгляді справи, та відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис момент вчинення ймовірного адміністративного правопорушення. Таким чином, постанова не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з численним порушенням норм КУпАП та чинного законодавства загалом, дії ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не мають, тому звернувся до суду із цим позовом. Зазначає, що винесена 15.07.2023 року постанова ОСОБА_1 не була вручена, натомість її копію надіслано на електронну пошту у відповідь на адвокатський запит листом від 27.07.2023 року №1330д 41/11/4/02-2023 та отримана позивачем лише 27.07.2023 року, тому строк на подання позовної заяви є пропущеним з поважних причин.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2023 року зазначена адміністративна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, отримало вказану ухвалу 17.11.2023 року, проте відзив на позовну заяву суду направлено не було.
Третій особі у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позову з додатками, проте письмові пояснення на позовну заяву суду третьою особою направлено не було.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою від 15 липня 2023 року серії ЕАС №7339346 у справі про адміністративне правопорушення інспектором поліції Кармірян Р.Л. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 15.07.2023 року о 12 год.50 хв. у м. Київ на вул. Набережно-Хрещатицька,47, керуючи транспортним засобом «Lexus RX350», д.н.з НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 та зі смуги, яка вказує рух праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР.
Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як зазначає позивач та що вбачається з матеріалів справи, винесена 15.07.2023 року постанова ОСОБА_1 не була вручена, натомість її копію надіслано на електронну пошту у відповідь на адвокатський запит листом від 27.07.2023 року №1330д 41/11/4/02-2023 та отримана позивачем лише 27.07.2023 року. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем строк на подання позовної заяви пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із вимогами ст. 293 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно до постанови серії ЕАС №7339346 від 15.07.2023 року, позивачу інкримінується порушення вимог п.8.4 ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).
Дорожній знак 5.16 в Правилах дорожнього руху встановлює напрямки руху по смугах. Показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.
Згідно п. 8.4.ґ ПДР України інформаційні-вказівні знаки, запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, забороняється перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи слідує наступне. Відносно ОСОБА_1 інспектором поліції 15.07.2023 року складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави, як на водія, який, рухаючись по м. Київ на вул. Набережно-Хрещатицька,47, керуючи транспортним засобом «Lexus RX350», д.н.з НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 та зі смуги, яка вказує рух праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР України. Позивач не погодився із цією постановою, посилаючись на те, що не порушував вимоги п. 8.4 ґ та рухався у відповідності до ПДР України.
Суд вважає, що відповідач не надав суду доказів, що підтверджують правомірність його постанови та доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, крім того в оскаржуваній постанові не зазначається, що скоєне позивачем правопорушення фіксувалось на технічний засіб, не вказаний його серійний номер; пункт 7 постанови «До постанови додаються» не заповнений, а одного лише опису у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у вигляді порушення п. 8.4 ґ ПДР України не достатньо для доведення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Згідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.
Згідно із вимогами ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Внаслідок недоведеності факту порушення позивачем вищенаведених вимог КУпАП, та не доведення відповідачем правомірності його дій з винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд, -
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Серії ЕАС №7339346 від 15 липня 2023 року.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в місті Києві капітан поліції Кармірян Роман Львович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №7339346 від 15 липня 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева