Справа № 480/12275/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Кравченко Є.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просять:
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №745 від 10.08.2022 протиправними;
-визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 № 867/2 від 19.09.2022 «Про підсумки службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження та самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцями механізованої роти»;
- поновити ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ;
- поновити ОСОБА_2 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату додаткової грошової винагороди та премії за липень-серпень 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в повному обсязі;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити грошове забезпечення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за період з липня 2022 по дату поновлення на військовій службі.
Ухвалою суду від 24.11.2023 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з пропуском позивачами строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України. Так, позивачами було встановлено десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви та зобов`язано надати суду заяву із зазначенням інших підстав пропуску строку на звернення з позовом до суду з наданням доказів поважності його пропуску.
На виконання вимог ухвали суду від 24.11.2023, представник позивача подала до суду заяву у порядку усунення недоліків позовної заяви, в якій просила визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.
Заява мотивована тим, що із результатами службового розслідування позивачів не було ознайомлено, а в подальшому адвокатським об`єднанням з метою з`ясування ситуації, яка склалась між військовослужбовцями та командуванням в/ч НОМЕР_1 направлялись запити, як до даної частини, так і до вищого командування, однак військовою частиною запити ігнорувались, а вищестоящим командуванням надавалась лише узагальнена інформація. І лише 19.10.2023 представником позивача від в/ч НОМЕР_1 отримано лист з додатками, серед яких містились матеріали службових розслідувань щодо військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , серед яких і матеріали відносно позивачів, що дало можливість встановити, в чому саме конкретно проявлялись протиправні дії в/ч НОМЕР_1 по відношенню до позивачів та належним чином обґрунтувати позовні вимоги. На думку представника позивачів, вказані обставини свідчать про пропуск строку звернення до суду за захистом прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.
Перевіривши матеріали позовної заяви та доводи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду та додаткових пояснень до нього, поданих у порядку усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частина 3 статті 122 КАС України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону вбачається, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст.122 КАС України).
Як встановлено судом, позивачі оскаржують наказ командира військової частини, яким позивачів було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Пунктом 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.
Наведене свідчить про те, що до вказаних правовідносин має застосовуватись місячний строк звернення до суду.
При цьому, у такій категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Як встановлено судом, представником позивача позов з додатками відправлено на адресу суду через підсистему "Електронний суд" 19.11.2023.
Відтак позивачі, звернувшись до суду 19.11.2023 з вимогою про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 19.09.2022 пропустили визначений законом строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду представник позивача посилається на те, що оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 867/2 від 19.09.2022 «Про підсумки службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження та самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцями механізованої роти» до відома позивачів не доводився, відтак, не міг бути оскаржений у встановлений законом строк. Копію наказу та матеріали службового розслідування, що стали підставою для винесення оскаржуваного наказу, надіслано військовою частиною на електронну адресу представника позивачів лише 19.10.2023, відтак датою, коли позивачі дізналася про порушення своїх прав, слід вважати 19.10.2023.
Втім, отримання представником позивачів 19.10.2023 копії наказу та матеріалів службового розслідування, що стали підставою для ввинесення оскаржуваного наказу не змінює моменту, з якого позивачі могли і повинні були дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивачі почали вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.
Так, у позовній заяві зазначено, що позивачі звернулися до Адвокатського об`єднання "Апріорі" за отриманням правничої допомоги, у зв`язку з протиправними діями командування військової частини НОМЕР_1 та 12.12.2022 уклали договір про надання правничої допомоги, що свідчить про те, що позивачі були обізнані з можливим порушеннях своїх прав та законних інтересів ще в грудні 2022 року.
З огляду на вищезазначене, суд вбачає, що про порушення свого права позивачам стало відомо не після отримання відповіді на адвокатський запит у жовтні 2023 року, а раніше, оскільки за правовою допомогою вони звернулися у грудні 2022 року, а позов подано у листопаді 2023 року.
Посилання представника позивача, як на причину пропуску строку звернення до суду, на те, що адвокатським об`єднанням неодноразово направлялись запити до відповідача, які залишались нерозглянутими, та це унеможливлювало звернення до суду з даним позовом є безпідставними, оскільки позивач при зверненні з позовом до адміністративного суду у разі неможливості самостійно надати докази, має право подати клопотання про витребування доказів судом в порядку ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, позивачі не навели змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ними всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати їх процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довели, що в цій справі можливість вчасного подання ними позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від їх волевиявлення.
Суд враховує, що представник позивачів на підтвердження вчинення позивачами активних дій щодо захисту порушених прав останніх, надала до суду лист-звернення до Міністерства оборони України; талон повідомлення єдиного обліку № 2732 про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення від 28.08.2022, рапорти позивачів від 29.08.2022; адвокатські запити від 13.12.2022, 17.01.2023, 24.01.2023, 20.02.2023, 15.08.2023, скаргу щодо протиправних дій командування війської частни НОМЕР_1 .
Проте, суд зауважує, що надані представником позивача копії документів додатково підтверджуються обізнаність позивачів про порушення їх прав, та не спростовують факту того, що можливість вчасного подання ними позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від їх волевиявлення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачами та його представником не наведено причин і не надано відповідних доказів, які б підтверджували реальну відсутність у позивачів можливості звернення до суду із цим позовом у встановлений процесуальним законодавством строк, а дійсна поважність зазначених позивачами причин пропуску строку звернення до адміністративного суду не доведена.
При цьому, суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

До того ж, Верховний Суд зазначав (від 12.09.2019 у справі № 160/1383/19, від 31.03.2021 у справі № 640/2371/20, 10 лютого 2023 року, у справі №461/10111/21, від 10 лютого 2023 року у справі № 640/20580/20), що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом".

За наведених обставин та з огляду на ненадання позивачами будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені представником позивачів обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивачів, а реалізація останніми права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, у межах яких позивачі можуть звернутися до суду за захистом свого права.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно із частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позивачі звернулися до суду з даним позовом після закінчення встановленого законом строку, а вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву.

Одночасно, слід роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не позбавляє їх права повторного звернення до суду.

Оскільки позовна заява була подана в електронній формі, її екземпляр залишається в матеріалах судової справи та не надсилається позивачам.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Є.Д. Кравченко