Справа № 285/3845/23
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3845/23

провадження у справі № 2-а/0285/48/23

18 грудня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне Управління Національної поліції в Житомирській області, представник Панасюк Ганна Леонідівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

19.06.2023 року ОСОБА_1 позивач у справі, звернувся до суду з цим адміністративним позовом та просив визнати незаконною та скасувати постанову серії БАБ № 176521 від 01.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмір 510 грн 00 коп. по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Кобиленським В.Р.

В обґрунтування позову зазначає, що оспорюваною постановою поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Кобиленським В.Р. серії БАБ № 176521 від 01.05.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, за порушення Правил дорожнього руху (надалі -ПДР), зокрема: при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту та на вимогу поліцейського не надав посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. З постановою не згоден, оскільки правил дорожнього руху не порушував та поліцейський не надав доказів вчинення ним порушення, тому він звернувся до суду з даним позовом.

20.06.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам право про вчинення відповідних процесуальних дій.

04.07.2023 року до суду представником відповідача подано відзив на позов, у якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова винесена уповноваженою особою з дотриманням вимог чинного законодавства, до відзиву долучено відеоматеріал події.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити.

Представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся, у змісті відзиву на позовну заяву просив справу розглядати у відсутності представника відповідача.

З`ясувавши обставини, на учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що поліцейським Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області капралом поліції Кобиленським В.Р. винесено постанову серії БАБ № 176521 від 01.05.2023 року, згідно якої до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту постанови слідує, що 01.05.2023 року о 12 год. 16 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Lada Largus, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Олександрівка Звягельського району, при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту та на вимогу поліцейського не надав посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 9.2.б., 2.1.а. та 2.1.б. ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ч. 126 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до п. 9.2.б. ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. 2.1.а. та 2.1.б. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Судом досліджено відеофіксацію події, яка долучена представником відповідача до відзиву на позовну заяву.

Так, у відеофайлі № 8 зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував позивач, який при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту. У відеофайлі № 3 зафіксовано, як на вимогу водія поліцейський демонструє останньому відеозапис з фіксацією порушення ним ПДР із відеореєстратора автомобіля поліції.

Також, у відеофайлі № 5 зафіксовано вимогу поліцейського, адресовану в адресу водія, з приводу надання посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, на що останній категорично відмовився.

Крім того, судом досліджено відеоматеріали позивача, у тому ж числі, з камери спостереження, яка встановлена на будівлі біля місця події.

Зокрема, у відеофайлі № 11, із камери, що встановлена на будівля біля місця події, зафіксовано рух транспортного засобу, яким керував позивач. При цьому, не прослідковується, що водій вмикав покажчик повороту при зміні напрямку руху.

Таким чином, відеодокази позивача, надані суду, фактично доводять правомірність оскаржуваної постанови у частині, що позивач при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту.

Не знаходить свого підтвердження та обставина, що позивач керував транспортом засобом у своєму дворі, оскільки із досліджених відеофайлів слідує, що територія, яка прилягає до проїзної частини є відкритою та не огородженою, що виключає її використання лише позивачем.

Таким чином, суд оцінює доводи позивача критично та розцінює їх як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ним ПДР з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що 01.05.2023 року о 12 год. 16 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lada Largus, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Центральній в с. Олександрівка Звягельського району, при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту та на вимогу поліцейського не надав посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 9.2.б., 2.1.а. та 2.1.б. ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ч. 126 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, в межах санкцій статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, зокрема: ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факти наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність судом не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ч. 126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах відеозаписів, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування учасників у справі:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ),

відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області ( місцезнаходження - вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, Код ),

Дата складення повного рішення 22.12.2023 року.

Суддя А.В.Михайловська