Справа № 400/415/23
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/415/23
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Дата і місце ухвалення 11.10.2023р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року про відстрочення виконання рішення у справі №400/415/23 за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в дохід держави -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в дохід держави в сумі 227487,12 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Лозуватка, Первомайський район, Миколаївська область, 55244, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Держави податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 227487,12 грн.

15.08.2023 року Миколаївським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист у справі № 400/415/23.

13.09.2023 року представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про розстрочення виконання рішення суду терміном на 12 місяців шляхом щомісячної сплати відповідачем заборгованості рівними частинами.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року у справі № 400/415/23 строком на 10 місяців, шляхом щомісячної сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , починаючи з жовтня 2023 року, заборгованості у розмірі 127069,38 грн., рівними частинами в сумі 12706,94 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Головне управління ДПС у Миколаївській області посилалось на необґрунтованість тверджень відповідача про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року, зокрема, про зупинення господарської діяльності відповідача та відсутності будь-яких інших доходів щоб сплатити борг.

ГУ ДПС у Миколаївській області звертає увагу суду на те, що відповідно до розрахунку податкового боргу, наданого до позовної заяви, податковий борг відповідача з єдиного податку виник ще 19.08.2021 року по податковій декларації платника єдиного податку від 03.08.2021 року за перше півріччя 2021 року. Тобто, ще з 2021 року відповідачем не вживались дії щодо погашення податкового боргу.

Крім того податковий орган посилався на те, що протягом лютого-листопада 2022 року відповідачем подавались податкові декларації від 14.04.2022 року за період 1 квартал 2022 року, від 01.07.2022 року за період 1 півріччя 2022 року, від 30.10.2022 року за період 3 квартал 2022 року, в яких ним декларувались обсяги доходу за звітний період у розмірі 726 759,64 грн., 1 473 983,64 грн., 2 463 566,82 грн. відповідно.

Також апелянт зазначив, що відповідно до податкової декларації платника єдиного податку від 03.07.2023 року за півріччя 2023 року, обсяг доходу позивача за звітний період складає 3 399 990,66 грн.

З огляду на вказане апелянт вважає, що відповідач здійснював підприємницьку діяльність не зупиняючи її з 19.08.2021 року по теперішній час, але не вживав дій (заходів) щодо погашення податкового боргу. Крім того апелянт вважає, що сам факт введення воєнного стану не може бути визнано поважною причиною для невиконання обов`язків платника податків, визначених ПК України, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу Відповідача.

ГУ ДПС у Миколаївській області вважає, що відстрочення заборгованості не призведе до бажаного результату, оскільки відповідач відповідно до приписів Податкового кодексу України є платником податків, а відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом, в результаті чого податкова заборгованість буде лише накопичуватися.

З огляду на зазначене апелянт просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у відстроченні виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року у справі № 400/415/23.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне:

В обґрунтування поданої заяви про розстрочення виконання судового рішення відповідач посилався на те, що введення воєнного стану в Україні та військові дії, які велися упродовж лютого-листопада 2022 року на території Миколаївської області та м. Миколаєва спричинили масовий виїзд мешканців міста, бізнес та ділова активність на території міста зупинилися. Відповідач посилався на те, що він був змушений закрити ветеринарний кабінет та розпустити працівників. Тобто господарська діяльність відповідача була повністю зупинена, будь-яких інших доходів щоб сплатити виниклий борг відповідач не мав. Відповідач посилався на те, що лише з весни 2023 року у нього з`явилася можливість заробляти, але у досить скромних масштабах.

Також відповідач посилався на те, що у нього на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом.

Посилаючись на скрутне фінансово-економічне становище і неможливість виплатити усю суму податкового боргу одразу, відповідач просив суд розстрочити виконання рішення суду по справі № 400/415/23 терміном на 12 місяців шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами.

До заяви відповідачем були додані докази примусового списання з його рахунків суми боргу у розмірі 123485,46 грн.

Задовольняючи подану відповідачем заяву, суд першої інстанції врахував те, що на даний час на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України Про правовий режим воєнного стану. Суд зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З огляду на встановлені вище обставини, суд вважав, що введення воєнного стану в Україні є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення суду в цій справі, оскільки у відповідача відсутня можливість швидко погасити заборгованість.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За приписами ч. 4 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 378 КАС України).

Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

Наведена норма статті 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вказані обставини повинні мати, як правило, об`єктивний характер, але обов`язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення. (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 30.01.2020 року у справі №819/150/17).

Подану заяву про розстрочення виконання судового рішення відповідач обґрунтував призупиненням здійснення господарської діяльності через введення воєнного стану і бойові дії на території Миколаївської області та скрутним матеріальним становищем, яке унеможливлює сплату ним боргу.

Загальновідомою є обставина введення Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації, який діє і на даний час.

Суд зазначає, що лише сам факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для невиконання судового рішення, за відсутності відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на можливість виконання такого обов`язку відповідачем.

В даному випадку будь-яких належних доказів у підтвердження обставин, на які посилався відповідач у своїй заяві, зокрема, поганого майнового стану, ним до суду надано не було.

В свою чергу податковим органом у спростування доводів відповідача були надані суду докази здійснення ним впродовж трьох кварталів 2022 року та у 2023 році господарської діяльності. Так позивачем були надані до суду податкові декларації відповідача, подані ним як платником єдиного податку, в яких задекларовано отримання відповідачем протягом 2022 та 2023 років доходу, зокрема: за І квартал 2022 року відповідачем задекларовано 726 759,64 грн. доходу, за півріччя 2022 року задекларовано 1 473 983,64 грн., за ІІІ квартали 2022 року задекларовано 2 463 566,82 грн.

Крім того колегія суддів враховує, що судове рішення про розстрочення якого просить фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , було ухвалено 20.06.2023 року. В свою чергу у поданій 03.07.2023 року податковій декларації за півріччя 2023 року відповідачем задекларовано отримання доходу в сумі 3 399 990,66 грн.

Відповідачем не наведено належного обґрунтування неможливості виконання судового рішення в частині сплати податкового боргу, який станом на момент звернення із заявою зменшився та складав вже 127 069,38 грн., як і не надано доказів у підтвердження наявності виняткових обставин, які перешкоджають належному виконанню судового рішення.

Враховуючи викладене, зважаючи на надані контролюючим органом докази, які дійсно спростовують твердження відповідача про скрутне матеріальне становище, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в даному випадку обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а отже, і про відсутність підстав для задоволення поданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заяви про розстрочення виконання судового рішення у справі № 400/415/23.

Згідно ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі вище викладеного, зважаючи на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року у справі №400/415/23.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 року у справі №400/415/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук