Справа № 420/27025/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішення від 22.05.2023 р. № 31 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, рішення про відмову у призначенні пенсії номер о/р НОМЕР_1 від 04.07.2023, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, рішення № 31 від 18.08.2023 р. про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у листі 14.09.2023 № 26333-26505/К-02/8-1500/23 у зарахуванні до страхового стажу період роботи з 01.09.1989 по 04.01.1993 згідно записів трудової книжки від 05.10.1982 серії НОМЕР_2 та періоду догляду за дитиною до досягнення нею віку 3-х років з 04.01.1992 року по 04.01.1993 року та бездіяльність щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи посаді секретаря приймальні голови Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради з 08.07.2004 року по 30.04.2005 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії з 21 лютого 2023 року із зарахуванням до розрахунку стажу проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області періодів роботи з 01.09.1989 року по 11.08.1991 року в Полтавському державному педагогічному інституті імені В.Г.Короленка згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_3 та з 08.07.2004 року по 30.04.2005 року посаді секретаря приймальні голови Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради.

Ухвалою суду від 18.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що вперше вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 15.05.2023 про призначення пенсії за віком та їй було відмовлено у призначенні пенсії. Разом з тим, як вказала позивач, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було відмовлено позивачу у призначенні пенсії з різних, необґрунтованих підстав. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства та те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, надані позивачем відповідні документи в підтвердження наявного стажу для призначення пенсії, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

24.10.2023 до суду від Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не приймало участі у розгляді заяв ОСОБА_1 , і відповідно, не виносило жодних рішень з цього приводу. До Головного управління було надано лише заяви від 15.05.2023, 27.06.2023 та 11.08.2023, які за принципом екстериторіальності розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Як вказав відповідач, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві області ухвалено рішення №31 від 22.05.2023, яким позивачці в призначенні пенсії за віком відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 27.06.2023 позивачка повторно звернулася до Головного управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону Закон №1058 та розглянувши заяву позивачки та надані документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області ухвалено рішення №31 від 04.07.2023, яким позивачці в призначенні пенсії за віком відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Згідно із заявою від 11.08.2023 та долученими документами в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18.08.2023 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком. Страховий стаж становить 28 років (враховано по 06.11.2021). До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1989 по 04.01.1993 згідно записів трудової книжки від 05.10.1982 серії НОМЕР_3 , оскільки на титульній сторінці ім`я не відповідає паспортним даним, у витязі з наказу про прийняття на роботу, виданому Полтавським державним педагогічним інститутом ім. В.Г. Короленка номер та дата наказу не відповідає даним трудової книжки, та у витязі про звільнення ім`я та по-батькові вказано в скороченій формі. Також, як вказав відповідач, до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до 3-річного віку (04.01.1990), оскільки в електронній пенсійній справі відсутнє свідоцтво про народження дитини. За результатами перевірки електронної пенсійної справи до Головних управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій та Черкаській областях 12.09.2023 направлено лист щодо перегляду рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з безпідставним зарахуванням до страхового стажу періоду проживання дружини військовослужбовця з 11.05.1988 по 31.05.1989, оскільки згідно запису трудової книжки НОМЕР_3 від 05.10.1982 позивач з 25.05.1988 по 25.05.1989 проходила службу в збройних силах СРСР (запис не містить підстави). З урахуванням вказаних обставин справи та посилаючись на норми діючого законодавства України, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повному обсязі.

26.10.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій представника позивача, посилаючись на обставини, викладені у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Поряд з цим, представник позивача, посилаючись на положення п.4.3 Порядку 22-1 зазначила про безпідставність посилання представника відповідача на те, що ним не приймалось жодного рішення відносно позивача.

07.11.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача. Так, відповідач вказав, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1989 по 04.01.1993 згідно записів трудової книжки від 05.10.1982 серії НОМЕР_3 , оскільки на титульній сторінці ім`я не відповідає паспортним даним, у витязі з наказу про прийняття на роботу, виданому Полтавським державним педагогічним інститутом ім. В.Г. Короленка номер та дата наказу не відповідає даним трудової книжки, та у витязі про звільнення ім`я та по-батькові вказано в скороченій формі. Також,як вказав відповідач, до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до 3-річного віку (04.01.1990), оскільки в електронній пенсійній справі відсутнє свідоцтво про народження дитини. Згодом матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 було переглянуто у зв`язку з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Відповідач вказав, що з огляду на це, до страхового стажу позивачки також не зараховано такі періоди: - проходження військової служби з 08.08.1988 року по 25.05.1989 року згідно з трудовою книжкою від 05.10.1982 серії НОМЕР_3 , оскільки відсутні підстави для зарахування та звільнення з військової служби; - проживання дружини військовослужбовця з 11.05.1988 року по 31.05.1989 року згідно з довідкою від 27.07.2023 року №03/7047, оскільки позивачка проходила військову службу з 08.08.1988 року по 25.05.1989 року. Відповідач звернув увагу суду, що органами Пенсійного фонду не покладається відповідальність на позивача щодо порушення порядку заповнення трудових книжок підприємствами, установами, організаціями, а лише зазначаються правові наслідки за порушення порядку заповнення трудових книжок, зокрема, не зарахування періодів до страхового стажу та у свою чергу чинним законодавством чітко визначено механізм зарахування таких періодів роботи. Відповідач зауважив, що для зарахування до страхового стажу з 08.07.2004 року по 30.04.2005 року немає законних підстав, оскільки в індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутня інформація за вказаний період та страховий стаж ОСОБА_1 склав 27 років 5 днів, чого недостатньо для призначення пенсії за віком в 60 років. Виходячи із зазначеного, відповідач вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії від 12.10.2023 року №31 з огляду на відсутність необхідної тривалості страхового стажу.

09.11.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якій представника позивача, посилаючись на обставини, викладені у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

13.11.2023 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказав, що при опрацюванні наданих позивачем заяви від 27.06.2023 та документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, Головним управлінням розраховано стаж, який склав 15 років 11 місяців 23 дні (розрахунок стажу наявний в матеріалах судової справи). За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано; період з 12.04.1988 по 10.08.1990 проживання як дружини військовослужбовця згідно наданої довідки від 19.06.2023 №СЗ/5872, оскільки даний період перетинається з періодом роботи з 01.09.1989 по 04.01.1993 згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 ; період роботи згідно трудових книжок серій НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , оскільки зазначене ім`я на титульних сторінках « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним російської сторони « ОСОБА_2 ». Для зарахування періодів роботи вищезазначених трудових книжок,як вказав відповідач, необхідно надати уточнюючі довідки видані підприємствами чи архівними установами на підставі первинних документів; не зараховано період догляду за дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по досягненню ним трирічного віку, а саме 2004 рік, оскільки відсутня довідка органів соціального захисту населення по отримання (неотримання) допомоги передбаченої додатком 11 до Інструкції щодо порядку оформлення та ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 року №345, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2006 року за №1098/12972. Таким чином, як вказав відповідач, враховуючи вищенаведені факти та норми чинного законодавства, в діях Головного управління не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, розрахунок стажу на час звернення із заявою 27.06.2023 проведено згідно вимог чинного законодавства, таким чином в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком не менше 30 років.

03.11.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, у якій представника позивача, посилаючись на обставини, викладені у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

01.12.2023 до суду від Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказав, що відповідачем здійснювався лише розгляд заяви №2754 від 15.06.2023 та посилаючись на положення діючого законодавства України наголосив, що призначення та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області із заявою від 15.05.2023 про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності направлена до розгляду Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києва.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києва №31(а.с.45) відмовлено в призначенні пенсії за віком з наступних підстав, що

відповідно до статті 26 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. Згідно із частиною 2 статті 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (01.01.2004). Відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, трудові книжки, свідоцтва про народження дітей, диплом) загальний страховий стаж складає 27 років 8 місяців 9 днів. Не враховано до стажу періоди роботи з 03.01.1996 по 02.09.1996 -виправлення дати на звільнення), період служби з 08.08.1988 по 25.05.1989 (відсутні підстави на зарахування, звільнення). Враховуючи вищевикладене, гр. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою з додатково поданими документами (а.с.46).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, № 31 від 04.07.2023 відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

-періоди роботи з 12.04.1988 року по 10.08.1990 року проживання як дружина військовослужбовця згідно наданої довідки від 19.06.2023 № СЗ/5872, оскільки даний період перетинається з періодом роботи з 01.09.1989 по 04.01.1993 згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 ;

-періоди роботи згідно трудових книжок серій НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 , оскільки зазначене ім`я на титульних сторінках « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним російської сторони « ОСОБА_2 ». Для зарахування періодів роботи згідно вище зазначених трудових книжок необхідно надати уточнюючі довідки видані підприємствами чи архівними установами на підставі первинних документів.

- не зараховано період догляду за дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по досягненню ним трирічного віку, а саме 2004 рік, оскільки відсутня довідка органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги передбаченою додатком 11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 № 345, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2006 року за № 1098/12972.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 після отримання вищевказаного рішення про відмову у призначенні пенсії отримавши додаткові документи 11 серпня 2023 року повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з додатковими документами на підтвердження стажу роботи, що підтверджується копією заяви від 11.08.2023 року(а.с.49).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №31 від 18.08.2023 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії, з наступних підстав:

-за наданими документами до страхового стажу не зарахований період роботи зазначений в трудовій книжці НОМЕР_3 з 01.09.1989 р. по 04.01.1993 р. оскільки мають місце розбіжності імені з паспортними даними ( ОСОБА_4 ). Для підтвердження періоду роботи заявницею надано витяги з наказів №28-КА від 05.05.1989 р. та №79-КА від 28.12.1992 р. видані Полтавським державним педагогічним інститутом імені В.Г.Короленка, проте витяг з наказу на звільнення не може бути взята до уваги, оскільки ім`я та по-батькові заявниці вказано в скороченій формі.

Разом з тим, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 15.09.2023 за вих № 26333-26505/К-02/8-1500/23 повідомлено позивача, за дорученням Пенсійного фонду України, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1989 по 04.01.1993 згідно записів трудової книжки від 05.10.1982 серії НОМЕР_3 , оскільки на титульній сторінці ім`я не відповідає паспортним даним. Також зазначено, що до страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною до 3-річного віку (04.01.1990). оскільки в електронній пенсійній справі відсутнє свідоцтво про народження дитини.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених .

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Необхідно зазначити, що до 01 січня 2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (далі - Порядок №637).

Відповідно до ч.3 Постанови №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, відомості якої підлягають врахуванню при визначенні стажу роботи особи.

Довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, приймаються для підтвердження трудового стажу лише у випадку відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується періоди: ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку; з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, які також надавались відповідачам під час неодноразового звернення позивача із заявами про призначення пенсії за віком:

-записи №№ 5-8, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 співпадають з записами №№ 1-4, які внесені до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 за період роботи в Полтавському автоагрегатному заводі з 30.09.1982 року по 14.04.1988 року, скріплені печатками та підписом уповноваженої особи, яка внесла запис про звільнення(а.с.16-20);

-згідно трудових книжок серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 була звільнена з Полтавського автоагрегатного заводу у зв`язку з виїздом за місцем служби чоловіка закордон.

Крім того, судом встановлено, що перебування разом із чоловіком за кордоном ОСОБА_1 підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_5 з відміткою про в`їзд в Брест 11.05.1988 року(а.с.23-26).

Також, згідно довідки Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеса, капітан у відставці ОСОБА_5 проходив військову службу в НОМЕР_6 окремому батальйоні зв`язку НОМЕР_7 бригади зв`язку ГРВГ з 24.09.1985 по 10.08.1990. Разом із ОСОБА_5 проживала дружина, ОСОБА_1 , яка мала спеціальність «художня кераміка» і не працювала з 12.04.1988 по 10.08.1990 у зв`язку з неможливістю працевлаштуватись за даною спеціальністю(а.с.28).

Також, як вбачається з розписки-повідомлення до заяви від 27.06.2023 року, позивачем надавались свідоцтва про народження дітей.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу суперечить принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, так як на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Суд зазначає, що невірне зазначення імені в трудовій книжці, розбіжності імені з паспортними даними ( ОСОБА_4 ), скорочення в документації імені та по батькові, перетинання періодів роботи на декілька днів в трудовій книжці та довідці військового комісаріату категорично не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність, повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Крім того, жодних доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача, відповідачами суду не надано, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи та не вжито всіх заходів для його перевірки, в тому числі періоди роботи в Полтавському державному педагогічному інституті імені В.Г.Короленка та на посаді секретаря приймальні голови Приморської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, з вищенаведених підстав.

Відповідно до абз 13 п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п.4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Враховуючи вищевикладене, оскільки згідно Порядку №22-1 після розгляду відповідної заяви (про перерахунок (призначення) пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший) структурним підрозділом Пенсійного органу за принципом екстериторіальності, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії, суд прийшов до висновку, що обов`язок щодо вчинення відповідних дій про зарахування відповідного стажу, вчинення дій щодо розгляду заяв про призначення пенсії лежить на Пенсійному фонді, до якого зверталась особа із відповідною заявою.

З урахуванням викладеного та того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не приймало рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, а також те, що рішення відповідачів є суперечливими, та фактично відповідачами не надавалась оцінка змісту трудових книжок позивача та додатково наданих документів, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача буде часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними та скасування рішення від 22.05.2023 № 31 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, рішення про відмову у призначенні пенсії номер о/р НОМЕР_8 від 04.07.2023, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, рішення № 31 від 18.08.2023 про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області,

Разом з тим, суд зазначає, що рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Отже, суд не може перебирати на себе функції, які відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, зокрема-функції щодо перерахунку пенсії та зобов`язувати відповідача прийняти те чи інше рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 752/20012/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 800/248/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 825/1602/17 та від 05 березня 2019 року у справі № 2040/6320/18.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 10 ч.2 ст.245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 15.05.2023, 27.06.2023 та 11.08.2023, з урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

Поряд з цим, позовні вимоги позивача про призначення позивачу пенсії за віком, проведення виплат та зарахування періодів роботи саме із розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в той час як рішення про призначення пенсії відносно позивача приймались також і Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із зазначенням інших підстав для їх не зарахування, а також поверхнева та неоднакова позиція відповідачів щодо не зарахування стажу позивача, свідчить про передчасність вказаних вимог та відповідно суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, буде належним способом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення пропорційно з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 4294,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення від 22.05.2023 № 31 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, рішення про відмову у призначенні пенсії номер о/р НОМЕР_8 від 04.07.2023, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, рішення № 31 від 18.08.2023 про відмову у призначенні пенсії, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.05.2023, 27.06.2023 та 11.08.2023, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м.Одеса, вул. Канатна,83 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, м.Київ, вул. Бульварно Кудрявська 16) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, Центральна площа 3, м.Чернівці ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе 7, м.Вінниця) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра