Справа № 240/34595/23
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

22 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/34595/23

категорія 106020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Семенюк М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бердичівського міського голови Орлюка Сергія Валерійовича Бердичівський виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,

встановив:

Позивач 13.12.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

"1. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Бердичівського міського голови № Р-8 від 10.10.2023 року «Про організацію проведення заходів під час міжнародного співробітництва»;

2. Визнати мобінгом (цькуванням) протиправні дії Бердичівського міського голови Орлюка С.В. по відношенню до мене, як першого заступника міського голови, що виразився у наступному:

- усунення від виконання посадових повноважень із здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно дорадчих функцій в непередбачений законом спосіб;

- безпідставне негативне виокремлення з колективу (не запрошення на зустрічі і наради, в яких перший заступник міського голови, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів брав участь та має брати участь);

- нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації, а саме всіма заступниками міського голови);

- безпідставне позбавлення частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень);

- необґрунтований та нерівномірний розподіл міським головою навантаження і завдань між заступниками (включно з першим заступником), які виконують рівноцінну роботу.

- зобов`язати Бердичівського міського голову Орлюка С.В. припинити вчинення мобінгу (цькування) по відношенню до мене, як першого заступника Бердичівського міського голови, і в подальшому створювати та підтримувати належні, безпечні і здорові умови праці у відповідності до положень ст. 43 Конституції України.

4. Стягнути з Бердичівського міського голови Орлюка С.В. на мою користь суму безпідставно позбавленої частини заробітної плати у формі премії, за період з 01.01.2021 року по 01.09.2023 року, які виникли як результат нерівної оплати за працю рівної цінності в розмірі 181342 грн. 72 копійки .

5. Стягнути з Бердичівського міського голови ОСОБА_2 на мою користь суму безпідставно позбавленої премії до Дня місцевого самоврядування за 2022 рік в сумі 33818 грн. та за 2023 рік в сумі 18600 грн. на загальну суму 52418 грн."

Щодо п. 2 позовних вимог (Визнати мобінгом (цькуванням) протиправні дії Бердичівського міського голови Орлюка С.В. по відношенню до позивача).

В обґрунтування п. 2 позовних вимог позивач зазначає, що міський голова ОСОБА_2 протягом 2020-2023 років вчиняє по відношенню до першого заступника Бердичівського міського голови Азізова А.Ч. протиправні дії, в яких вбачаються ознаки мобінгу, який проявляється в формі психологічного та економічного тиску, чим грубо порушує угоду про працю, зловживаючи довірою позивача.

Тобто позивач вважає, що він протягом 2021-2023 років зазнавав мобінгу (цькування) з боку Бердичівського міського голови Орлюка С.В. і просить для захисту свої прав та інтересів зобов`язати Бердичівського міського голову Орлюка С.В. припинити по відношенню до нього вчинення мобінгу (цькування).

В статті 5 КАС України зазначено:

"1. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

2. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень."

Слід звернути увагу, що захист прав та інтересів позивача повинен здійснюватись судом у спосіб, який забезпечує ефективний їх захист.

Згідно ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), його заданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В даному випадку захист прав та інтересів позивача від мобінгу шляхом заборони певним особам, в даному випадку міському голові ОСОБА_2 , вчиняти мобінг щодо позивача не забезпечить ефективного захисту його прав та інтересів, оскільки такий захист вже передбачений діючим законодавством (ст. 2-2 КЗпПУ заборонено вчиняти мобінг та ст. 173-5 КУпАП), яке передбачає притягнення осіб до відповідальності за вчинення мобінгу.

В ст. 2-2 Кодекс законів про працю України (далі - КЗпПУ) зазначено:

"Мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність.

...

Вчинення мобінгу (цькування) заборонено.

Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду".

В КУпАП є наступна норма:

"Стаття 173-5. Мобінг (цькування) працівника

Вчинення мобінгу (цькування) працівника -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин і накладення штрафу на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, посадових осіб - від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин.

Діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до п`ятдесяти годин і накладення штрафу на фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, посадових осіб - від двохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин."

Відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-5 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статті 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення (стаття 173-5) мають право складати уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.

Аналіз вказаних норм КЗпПУ, КУпАП свідчить про те, що мобінгом є заборонені законом (протиправні) дії фізичної особи, яка може бути за певною процедурою визнана судом винною у їх вчиненні та притягнутою до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному КУпАП.

Відповідно до 19 ч. 1 ст. 19 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу;

16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.

Слід зауважити, що вказаною статтею не віднесено до адміністративної юрисдикції визнання дій мобіногом.

Таким чином визнання дій посадової особи суб`єкта владних повноважень мобінгом не відноситься до юрисдикції адміністративного суду, як вбачається зі ст. 19 КАС України, а тому слід відмовити у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України в частині п. 2 позовних вимог.

При цьому суд звертає увагу, що вчинення посадової особою суб`єкта владних повноважень мобінгу не породжує спору, оскільки вчинення мобінгу (певних винних протиправних дій) є адміністративним правопорушенням.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи про мобінг зідйснюється в порядку, передбаченомк КУпАП і відноситься до юрисдикції суду, який уповноважений розглядати таки справи відповідно до КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 243, 248 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Бердичівського міського голови Орлюка Сергія Валерійовича Бердичівський виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області в частині позовних вимог про визнання мобінгом (цькуванням) протиправних дії Бердичівського міського голови Орлюка С.В. по відношенню до позивача.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Семенюк