Справа № 160/12699/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), у якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ по стройовій частині, виданий Військовою частиною НОМЕР_1 за №98 від 08.11.2022 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 відповідно до повного тексту витягу з наказу №98 від 08.11.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008. З квітня 2022 року по 24.10.2022 включно, позивач разом з особовим складом роти ніс службу та перебував в зоні ведення бойових дій в Донецькій та Запорізької областях. Позивач територіально не був присутній у м. Києві 08.11.2022 та не прибував та не міг прибути до ВЧ НОМЕР_1 у вказану дату. Позивач зазначає, що йому нічого не відомо про існування наказу ВЧ НОМЕР_1 від 08.11.2022 та призначення позивача на посаду. Крім цього позивач наголошує, що не міг прибути з ВЧ НОМЕР_2 для проходження служби в іншій військовій частині, оскільки позивач не міг вибути з ВЧ НОМЕР_2 та посаду там не здавав. Також позивач зазначає, що позивач в порядку Статуту внутрішньої служби Збройних сил України не приймав і не міг приймати посаду та справи у ВЧ НОМЕР_1 , а також не складав відповідних актів та рапортів не підписував. Окрім цього позивач зауважує, що розмір вислуги років є більшим, аніж той, який вказаний в оскаржуваному наказі. Позивач наголосив, що рапорт від 08.11.2022 він не складав і не підписував, припис командира ВЧ НОМЕР_2 від 06.11.2022 не отримував та не ознайомлювався. За усним наказом командування в/ч НОМЕР_2 06.11.2022 року особовий склад 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 вибув для навчань і злагодження на 233-й Рівненський загальновійськовий полігон. На полігоні особовий склад перебував до кінця грудня 2022 року. Станом на кінець грудня 2022 року частина військовослужбовців висловила бажання і здійснила дії для переведення до інших військових частин. Військовослужбовці, що залишалися на службі у ВЧ НОМЕР_2 , за усними наказами командування до отримання документів для відбуття до своєї частини, залишалися на полігоні до 03.01.2023 разом із позивачем, потім за такими ж усними наказами розселилися в н.п. Пісків Рівненської області, звідки вибули за усними наказами до району проведення бойових дій у Донецькій області. При цьому, починаючи з вибуття до полігону, озброєння та бк, засоби захисту, матеріально-речове забезпечення військовослужбовці ВЧ НОМЕР_2 не отримували, посади не приймали, рапорти не складали. На початку березня позивач та інші військовослужбовці з`явились до ВЧ НОМЕР_2 , повторно склали рапорти, звернулися до керівного органу - ВЧ НОМЕР_3 . З того часу позивач та інші військовослужбовці перебувають в розташування або в зоні відповідальності ВЧ НОМЕР_2 . На час подання позову - безпосередно в зоні ведення бойових дій в Запорізькій області, виконуючи свій конституційний та службовий обов?язок по захисту держави від збройної агресії РФ, приймаючи участь в бойових діях. Позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 12.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 05.09.2023 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали належним чином засвідчені копії документів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваного наказу; зупинено провадження у справі.
Ухвалою від 25.12.2023 провадження у справі поновлено.
07.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив, в якому представник ВЧ НОМЕР_1 просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 №455-РС старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 . Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.11.2022 №243 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 наказано вважати таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби в окремому розпорядженні командира ВЧ НОМЕР_1 , з 06.11.2022 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ВЧ НОМЕР_2 . Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.11.2022 №98 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.11.2022 № 54-РС на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, ВОС-101533А, який прибув із ВЧ НОМЕР_2 , з 08.11.2022 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення і наказано вважати таким, що з 08.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Відповідно до пункту 2.7. глави ІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333 (далі Інструкція № 333), яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин, зарахування особового складу до списків військової частини і виключення зі списків, а також внесення в облікові документи змін, які відбулися в персональних облікових даних військовослужбовців і працівників, крім освіти, реєстрації (розірвання) шлюбу, народження дітей, здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині. Таким чином, наказ Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 № 455-РС в частині увільнення від займаної посади позивача і зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 підлягав обов`язковому та неухильному виконанню: командуванням ВЧ НОМЕР_2 не пізніше ніж через місяць від дня одержання витягу з цього наказу шляхом видання наказу по стройовій частині про виключення позивача зі списків особового складу військової частини; командуванням ВЧ НОМЕР_1 шляхом видання наказу по стройовій частині про зарахування позивача до списків особового складу військової частини. Відповідно до пункту 2.8. глави І Інструкції № 333 зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця. Для видання наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.11.2022 № 98 в частині зарахування до списків особового складу військової частини з 08.11.2022 старшого позивача, який прибув із ВЧ НОМЕР_2 , надано припис ВЧ НОМЕР_2 від 06.11.2022 № 40/3282, іменний список військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 , що убувають до ВЧ НОМЕР_1 від 04.11.2022, в якому під номером 71 зазначено старшого солдата Крутя ЮЛ, а також військовий квиток позивача. Також, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що оспорюваний ним наказ винесений в порушення порядку і процедур, визначених чинними нормативно-правовими актами і законами України. На його думку порядок, спосіб та форма віддання наказів регламентуються Статутом ВС ЗСУ та відповідними наказами Міністерства оборони України, зокрема ст. 28, 30, 35-37 Статуту, Інструкцією 333, а саме: прямо та однозначно передбачена участь підлеглого при реалізації прийнятих рішень у формі наказів йому мають віддати такий наказ (він має бути доведений, оголошений) та забезпечити його виконання з урахуванням обстановки та вимог законів. Такий висновок позивача не відповідає вимогам законодавства та нормативних документів щодо проходження військової служби та обліку особового складу Збройних Сил України. Відповідно до пункту 2.7. глави ІІ Інструкції № 333 зарахування особового складу до списків військової частини здійснюються тільки на підставі наказів по стройовій частині. Таким чином, наказ командира військової частини по стройовій частині є розпорядчим документом з організації обліку особового складу у військовій частині, а не наказом командира (начальника) підлеглому (підлеглим), який віддається (усно або письмово) та виконується у зазначений термін відповідно до ст.ст. 35-38 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і за своєю суттю є завданням, поставленим перед підлеглим військовослужбовцем в процесі служби. Також, на думку позивача підставою для визнання протиправним та скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про зарахування його до списків особового складу є відсутність рапорту про прийняття посади. Такий висновок суперечить пункту 2.8. глави 2 розділу ІІ Інструкції № 333, відповідно до якого підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини для військовослужбовців є іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця. Крім того, прийняття посади здійснюється після призначення військовослужбовця на посаду. Відповідно до ст. 63, 64 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України прийняття посади здійснюється командирами військових частин, їх заступниками, командирами підрозділів та начальниками служб. ОСОБА_1 не є військовою посадовою особою, на яку поширюються вимоги щодо прийняття посади. Таким чином, наявність рапорту військовослужбовця про прийняття посади не є підставою для прийняття наказу по стройовій частині про зарахування військовослужбовця до списків особового складу військової частини, отже відсутність такого рапорту не може бути підставою для визнання такого наказу протиправним. Крвм того, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він не прибував до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 для проходження військової служби фізично, з наказом № 98 від 08.11.2022 ознайомлений не був. В той же час позивач не зазначає, яким нормативно-правовим документом передбачено перебування військовослужбовців у місці винесення наказів по стройовій частині. Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.11.2022 №98 доведено зазначеним у ньому військовослужбовцям, у тому числі позивачу в місці перебування поповнення - на 233-му Рівненському військовому полігоні. В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що за усним наказом командування ВЧ НОМЕР_2 06.11.2022 особовий склад 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 вибув для навчань і злагодження на 233-й Рівненський загальновійськовий полігон. Позивачем не надано і не може бути надано жодних доказів направлення його командиром ВЧ НОМЕР_2 у відрядження на 233 Рівненський військовий полігон, оскільки 06.11.2022. ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . Знаходженням оригіналу припису від 06.11.2022 № 40/3282 у військовій частині НОМЕР_1 підтверджується факт доведення та вручення його позивачу, прибуття позивача з приписом до ВЧ НОМЕР_1 та подання вказаного припису для зарахування до списків особового складу та призначення на посаду у ВЧ НОМЕР_1 . 23.03.2023 позивач самовільно залишив місце служби. За даним фактом 20.06.2023 внесено відомості до ЄРДР. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.06.2023 № 165-РС старшому солдату Відповідно до наказу від 22.06.2023 № 243 з 20 червня 2023 року він виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення і не враховується в чисельності Збройних Сил України.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
03.10.2022 наказом Головнокомандуючого Збройних Сил України (по особовому складу) №455-РС старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти і зараховано у розпорядження командира 3 окремої штурмової бригади Сухопутних військ Збройних Сил України.
У відповідності до витягу з іменного списку ВЧ НОМЕР_2 , що убувають до ВЧ НОМЕР_1 від 04.11.2022 є старший солдат ОСОБА_1 (п. 71).
06.11.2022 наказом №243 ВЧ НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_2 , з 06.11.2022 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ВЧ НОМЕР_2 , з котлового забезпечення 07.11.2022. Підстава: Наказ Головнокомандуючого Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.10.2022 №455-РС.
06.11.2022 ВЧ НОМЕР_2 видано припис №40/3282, яким старшому солдату ОСОБА_1 запропоновано 06.11.2022 убути у розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 для проходження військової служби.
08.11.2022 наказом №98 ВЧ НОМЕР_1 , зокрема, старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_4 від 08.11.2022 №54-РС на посаду номера обслуги 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого відділення, ВОС-101533А, який прибув із ВЧ НОМЕР_2 , з 08.11.2022 зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та старший солдат ОСОБА_1 вважається таким, що з 08.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків. Підстава: витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.11.2022 №54-РС, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 08.11.2022, припис командира ВЧ НОМЕР_2 від 06.11.2022 №40/3282.
Не погоджуючись з оскаржуваним наказом, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (частина 13 статті 6 Закону №2232-XII).
Відповідно до пунктів 110, 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі - Положення №1153/2008, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.
Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється:
- між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування;
- між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України;
- між військовими частинами видів, родів військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані Міністерству оборони України, - наказом керівника служби персоналу Міністерства оборони України.
Форма та порядок надання клопотання визначаються Міністерством оборони України.
Переміщення осіб офіцерського складу між видами Збройних Сил України, з`єднаннями, військовими частинами та оперативними командуваннями, здійснюється наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування, крім посад, що належать до повноважень вищої посадової особи.
Призначення на посади, що належать до номенклатури посад нижчої посадової особи, здійснюється наказами тих командирів (начальників), до номенклатури призначення яких належать посади, з яких переміщуються військовослужбовці.
Військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:
- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;
- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Згідно з пунктом 82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється:
1) на вищі посади - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади:
у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);
для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;
за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
за сімейними обставинами - на особисте прохання;
з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;
у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;
у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;
вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;
у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;
у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;
у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;
з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;
за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання;
у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;
у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду;
вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад;
за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;
4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;
5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;
6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;
7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;
8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;
9) у разі запровадження нового військового звання.
Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).
Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.
Відповідно до пункту 257 Положення №1153/2008 атестування військовослужбовців в особливий період проводиться в порядку, визначеному Міністерством оборони України. У разі подання документів щодо подальшого службового використання, нагородження чи присвоєння чергових військових звань військовослужбовцям, які займають посади, передбачені штатами воєнного часу, на них складаються службові характеристики в порядку, визначеному Міністерством оборони України.
Для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.
Відповідно до пунктів 1.1, 2.8 Інструкції №333 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) ця Інструкція визначає:
- організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах і організаціях, на кораблях і в підрозділах;
- завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення;
- обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу;
- порядок персонального обліку безповоротних втрат особового складу в особливий період;
- порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів.
Зарахування до списків військової частини прибулого особового складу (прийом на роботу працівників) проводиться наказом по стройовій частині, у день прибуття особового складу до військової частини.
Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є:
для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця;
для працівників - особисті заяви про прийом на роботу з відповідним рішенням щодо прийняття їх на роботу.
До списків особового складу військової частини наказами не зараховуються особи, прикомандировані з інших військових частин.
Як встановлено судом, в оскаржуваному наказі дійсно є посилання на підстави прийняття вказаного наказу, а саме: витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.11.2022 №54-РС, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 від 08.11.2022, припис командира ВЧ НОМЕР_2 від 06.11.2022 №40/3282.
Суд звертає увагу, що пункт 2.8 Інструкції №333 не передбачає наявність рапорту військовослужбовця під час видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини.
Таким чином доводи позивача про нескладання ним рапорту від 08.11.2022 як підстави для прийняття оскаржуваного наказу не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного наказу.
Відповідачем подано до суду припис №40/3282 від 06.11.2022, яким запропоновано позивачу 06.11.2022 убути в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 для проходження військової служби.
Таким чином зазначення обов`язкових підстав для прийняття оскаржуваного наказу було дотримано відповідачем та здійснено посилання на вказані підстави у даному наказі.
Щодо посилання позивача на невірне зазначення в оскаржуваному наказі розміру вислуги років позивача та незазначення номеру припису, суд зазначає, що саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акту робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Стосовно процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу.
Означеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 року по справі №826/9858/18.
Таким чином суд не вбачає зазначення не вірного розміру вислуги років в оскаржуваному наказі фундаментальним порушенням, яке може беззаперечно свідчити про протиправність оскаржуваного наказу.
Щодо доводів позивача про неознайомлення його з оскаржуваним наказом та неможливість прибути до міста Києва для ознайомлення з оскаржуваним наказом, суд зазначає, що вказані підстави не можуть обумовлювати протиправність оспорюваного наказу, оскільки вказані дії, пов`язані саме із реалізацією даного наказу, а не прийняттям його.
Суд наголошує, що порушення порядку ознайомлення особи, стосовно якої прийнято наказ, не може безумовно свідчити про відсутність правових підстав для прийняття такого наказу, а також не може безумовно вказувати на протиправність такого наказу.
Крім цього суд звертає увагу, що доводи позивача, що він не здавав посаду ВЧ НОМЕР_2 , а тому не міг прибути у ВЧ НОМЕР_1 фактично спростовуються самим позивачем, оскільки ним подано до суду наказ №243 від 06.11.2022 ВЧ НОМЕР_2 , яким позивач вважається таким, що справи та посаду здав 06.11.2022 і вибув для подальшого проходження військової служби.
Також суд звертає увагу, що позивач внесений до іменного списку Військової частини ВЧ НОМЕР_2 , що убувають до ВЧ НОМЕР_1 від 04.11.2022.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що означені доводи позивача не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного наказу.
Таким чином вказані доводи позивача є необґрунтованими та не можуть свідчити про протиправність оскаржуваного наказу.
Позивачем не доведено, а судом в ході судового розгляду не встановлено існування жодної з підстав, передбачених пунктом 112 Положення, які б унеможливлювали призначення позивача на нову посаду без його згоди.
Спірний наказ видано на підставі наказу Головнокомандувача Збройних Сил України, що відповідає нормі пункту 110 Положення. Цей наказ, який зумовив та здійснив переміщення позивача позивачем не оскаржено, він є чинним, в свою чергу спірний наказ відповідача за змістом видано для реалізації наказу Головнокомандувача Збройних Сил України, він має похідний характер та забезпечує належне оформлення переміщення та здійснення обліку особового складу. Відповідно, судом встановлено законність процедури переміщення позивача (оскільки відповідний наказ Головнокомандувача Збройних Сил України є чинним та не оскаржувався), в свою чергу спірний наказ відповідача в будь-якому випадку в процедурі переміщення має похідне значення та видається на виконання наказу Головнокомандувача Збройних Сил України. В свою чергу окремих та достатніх підстав для його скасування судом не встановлено.
З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного наказу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26632789) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар