Справа № 480/933/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 р. Справа № 480/933/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2023, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, м. Суми, повний текст складено 22.06.23 по справі № 480/933/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

про визнання протиправними та скасування пунктів наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом також позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі та текстом також відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати п.п. 2, 3, 4, 5, 7 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування».

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано п. 3 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування» в частині стягнення з місячного грошового забезпечення командира взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 шкоди, заподіяної внаслідок втрати військового майна служби ракетного артилерійського озброєння, а саме БпЛА з комплексу до квадрокоптера Autel EVO 2 Dual Rugged Bundle №HB, без р.в. - 1 шт., БпЛА з комплексу до квадрокоптера Autel EVO 2 Dual Rugged Bundle №HB, без р.в. - 1 шт., БпЛА з комплексу до квадрокоптера Autel EVO ІІ Dual Rugged Bundle (640Т)V2 №HB, без р.в. - 1 шт. на загальну суму 487 847,84 грн.

Визнано протиправним та скасовано п. 4 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 11.12.2022 за №1221 «Про результати службового розслідування».

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання п. 3, 4 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосування норм матеріального права, є незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач викладає обставини справи та наводить норми, які, на його думку, судом першої інстанції під час розгляду справи враховано не було.

За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2019 за № 322 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти (а.с. 26).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2022 за № 1558 «Про призначення службового розслідування для встановлення причин завдання шкоди державі, її розміру та винних осіб», з метою уточнення причин та умов, що сприяли втраті всіх засобів повітряної розвідки, що обліковуються за розвідувальною ротою Військової частини НОМЕР_1 , а також встановлення ступеня вини посадових осіб розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення, відповідно до рапорту начальника штабу - першого заступника командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 від 13.11.2022 (реєстраційний вх. № 19568 від 13.11.2022) призначено службове розслідування (а.с. 14).

За наслідками службового розслідування та зібраних матеріалів складено Акт службового розслідування, який затверджений 11.12.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_4 (а.с. 7 12) .

На підставі зазначеного Акта службового розслідування Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування» (а.с. 5, 6), зокрема:

- командира взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти старшого лейтенанта ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України № 169-ІХ, відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби, статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за невиконання (неналежне виконання) своїх службових обов`язків, доручених їй за Тимчасовим керівництвом з бойової роботи підрозділів безпілотних авіаційних комплексів ракетних військ і артилерії Збройних Сил України, притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з п. «б» ст. 48 та ст. 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та накладено дисциплінарне стягнення ІНФОРМАЦІЯ_1 (п. 2 Наказу);

- шкоду, заподіяну внаслідок втрати військового майна служби ракетного артилерійського озброєння, а саме БпЛА з комплекту до квадрокоптера Autel EVO 2 Dual Rugged Bundle №HB, без р.в. - 1 шт., БпЛА з комплекту до квадрокоптера Autel EVO 2 Dual Rugged Bundle №HB, без р.в. - 1 шт., БпЛА з комплекту до квадрокоптера Autel EVO II Dual Rugged Bundle (640T) V2 №HB, без р.в. - 1 шт. на загальну суму 487847,84 грн, стягнуто з місячного грошового забезпечення командира взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 та командира розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 (п. 3 Наказу);

- покладено обов`язок на помічника командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України № 169 ІХ завдану шкоду на суму 448847,84 гривень стягнути з місячного грошового забезпечення командира взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти старшого лейтенанта ОСОБА_1 , в розмірі 20 відсотків її місячного грошового забезпечення, за порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, премію ОСОБА_1 за грудень місяць 2022 року не виплачувати (п. 4 Наказу);

- покладено обов`язок на начальника служби ракетно-артилерійського озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 внести нестачу до Книги обліку втрат матеріальних засобів служби на загальну суму 487847,84 грн та списати за актами якісного (технічного) стану без затвердження інспекторського посвідчення, після повного відшкодування суми збитків командиром розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_6 та командиром взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти старшим лейтенантом ОСОБА_1 (п. 5 Наказу);

- покладено обов`язок на помічника начальника служби ракетно - артилерійського озброєння логістики Військової частини НОМЕР_1 направити матеріали службового розслідування щодо недбалого ставлення до військової служби, командиром взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти старшим лейтенантом ОСОБА_1 , в діях якої вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 425 Кримінального Кодексу України, до Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та Донецького зонального відділу ВСП (п. 7 Наказу).

Не погодившись із зазначеним наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221, позивач звернулася до суду з позовом у цій справі.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в порушення вимог Тимчасового керівництва не було належним чином повідомлено про втрату зазначених БпЛА, що на переконання суду є підставою для дисциплінарної відповідальності відповідно до норм Дисциплінарного статуту, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування п. 2 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування» є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Разом з тим, виходячи з того, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами факту втрати засобів повітряної розвідки внаслідок протиправних дій, бездіяльності чи рішень позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування п.п. 3, 4 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У задоволенні іншої частини позовних вимог судом першої інстанції відмовлено з підстав їх необґрунтованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 за № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі також - Закон № 2232, в редакції, чинній станом на існування спірних правовідносин).

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 2232 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Також ст. 3 Закону № 2232 визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України від 24 березня 1999 року за № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України та який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (далі по тексту Статут внутрішньої служби).

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі, зокрема, обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.ст. 26, 27 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно зі ст. ст. 119, 120 Статуту внутрішньої служби командир взводу (групи, башти) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу (групи, башти) та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу (групи, башти), за підтримання внутрішнього порядку у взводі (групі, башті). Командир взводу (групи, башти), зокрема, зобов`язаний: підтримувати особовий склад взводу (групи, башти), озброєння і техніку в постійній бойовій готовності; досконало знати й володіти всіма видами озброєння і техніки взводу (групи, башти), правильно зберігати, експлуатувати, обслуговувати та особисто перевіряти їх бойову готовність; виховувати особовий склад взводу (групи, башти) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки й майна взводу (групи, башти); стежити за наявністю і правильною експлуатацією, обслуговуванням і збереженням озброєння, техніки, спорядження, речового та іншого майна у взводі (групі, башті) і не менше ніж раз на два тижні особисто проводити їх огляд і перевірку наявності.

Законом України від 24 березня 1999 року за № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України. Цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту (далі по тексту Дисциплінарний статут).

Статтями 1- 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна досягається шляхом, зокрема: особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Згідно зі ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно зі ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оборону України" посадові особи і громадяни, винні у порушенні законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть визначену законом відповідальність з урахуванням бойового імунітету.

Статтею 1 цього Закону передбачено, що бойовий імунітет - звільнення військового командування, військовослужбовців, поліцейських поліції особливого призначення Національної поліції України, добровольців Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, осіб, визначених Законом України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України", від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком, крім випадків порушення законів та звичаїв війни або застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 за № 160-IX (далі - Закон № 160-IX).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до частини другої цієї статті умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону № 160-IX встановлено, що пряма дійсна шкода - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 160-IX особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 25 червня 2019 року, № 229 затверджено «Тимчасове керівництво з бойової роботи підрозділів безпілотних авіаційних комплексів ракетних військ і артилерії Збройних Сил України» (далі за текстом - Тимчасове керівництво, а.с. 101 - 150).

Пунктом 1.8. глави І Тимчасового керівництва передбачено, що основними принципами бойового застосування БпАК є цілеспрямованість, безперервність дій, оперативність, максимальне використання можливостей БпАК, забезпечення живучості БпАК, взаємодія з підрозділами різних родів військ та сил. Забезпечення живучості БпАК досягається теоретичною підготовленістю та практичною навченістю особового складу підрозділу БпАК, виконанням заходів інженерного забезпечення, якісним плануванням маршруту польоту БпЛА, що дозволяє уникати дії засобів радіоелектронної боротьби та ураження вогнем противника.

Відповідно до п. 1 Глави ІІ Тимчасового керівництва командир батареї (взводу) БпАК відповідає за підготовку підрозділу БпАК до бойового застосування, ефективне застосування підпорядкованих йому сил та засобів, успішне виконання завдань за призначенням, збереження і стан БпАК, іншої техніки та майна підрозділу. Командир підрозділу БпАК зобов`язаний: організовувати застосування БпАК, формувати обслуги БпАК для виконання бойових завдань; слідкувати за правильною її експлуатацією і утриманням штатної техніки; організовувати підготовку особового складу підрозділу БпАК; знати наявність та технічний стан техніки БпАК у підрозділі; своєчасно подавати донесення до вищих органів (штабів) у відповідності з Табелем термінових донесень; перевіряти технічний стан та готовність до застосування технічних засобів БпАК; забезпечувати дотримання правил техніки безпеки під час зберігання, транспортування, технічного обслуговування, ремонті та використання техніки БпАК.

Згідно з п. 4.4. Глави V Тимчасового керівництва, у разі неконтрольованого падіння БпЛА на не зайнятій противником території визначаються ймовірні координати місця падіння БпЛА. При цьому командир екіпажу БпАК повинен: доповісти про падіння БпЛА за підпорядкованістю; організувати пошук БпЛА власними силами і засобами; організувати взаємодію з підрозділами, що діють на місці ймовірного падіння БпЛА. У разі падіння (втрати) БпЛА на неконтрольованій території командир екіпажу БпАК фіксує час, місце та обставини втрати БпЛА, доповідає про втрату БпЛА за підпорядкованістю.

Як убачається з матеріалів справи, Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2019 за № 322 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти (а.с. 26).

Згідно з Книгою видачі майна розвідувальної роти (а.с. 22) командиру взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти старшому лейтенанту ОСОБА_1 видані матеріальні цінності:

- БпЛА з комплекту до квадрокоптера Autel EVO 2 Dual Rugged Bundle №HB, без р.в. - 1 шт. (09.11.2022),

- БпЛА з комплекту до квадрокоптера Autel EVO 2 Dual Rugged Bundle №HB, без р.в. - 1 шт. (11.11.2022),

- БпЛА з комплекту до квадрокоптера Autel EVO II Dual Rugged Bundle (640T) V2 №HB, без р.в. - 1 шт. (02.11.2022).

Одержання ОСОБА_1 перелічених матеріальних цінностей підтверджується її особистим підписом та не заперечується позивачем.

Як зазначає у відзиві відповідач, на виконання завдань розвідки в районі міста Бахмута позивач і пілоти її підрозділу в період з 11.11.2022 по 13.11.2022 виконували завдання відповідно до «Тимчасового керівництва з бойової роботи підрозділів безпілотних авіаційних комплексів РВіА ЗСУ».

13.11.2022 начальник штабу - перший заступник командира Військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_7 , з доповіді начальника розвідки з`ясував, що розвідувальна рота втратила всі засоби повітряної розвідки, в зв`язку з чим звернувся із рапортом на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування за таким фактом (а.с. 13).

Пояснюючи під час службового розслідування відсутність засобів повітряної розвідки, ОСОБА_1 повідомила, що втрата військового майна, а саме перелічених БпЛА, відбулась під час виконання бойових завдань з розвідки в районі м. Бахмут Донецької області внаслідок несприятливих погодних умов.

Разом з тим в акті службового розслідування зазначено, що в Журналі ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_2 за 11-13.11.2022 інформація про втрату засобів повітряної розвідки відсутня.

Проте суд першої інстанції зазначив, що виходячи із вимог Тимчасового керівництва, у разі втрати БпЛА командир екіпажу БпАК повинен доповісти про це за підпорядкованістю, в даному випадку командиру взводу безпілотних авіаційних комплексів розвідувальної роти ОСОБА_1 , яка, в свою чергу, відповідно до п. 1 Глави ІІ Тимчасового керівництва, повинна подати позатермінове донесення про втрату БпЛА до вищих органів.

В Акті службового розслідування зазначено, що в Журналі ведення бойових дій ВЧ НОМЕР_1 за 11 - 13.11.2022 інформація про втрату вказаних засобів повітряної розвідки відсутня. Як пояснював у відзиві представник відповідача, не повідомлення позивачкою належним чином про втрату вказаних БпЛА призвело до не відображення такої інформації і в підсумковому донесенні і в Журналі ведення бойових дій.

В позові позивач зазначав, що про вказані факти втрат БпЛА в ході виконання бойового завдання нею та безпосередньо пілотами було повідомлено за підпорядкованістю за допомогою чату «Пілоти» у месенжері «Сигнал» відразу ж після втрати вказаних БпЛА.

Проте суд першої інстанції зазначив, що переписка у чаті вказаного месенджера не замінює встановлену Тимчасовим керівництвом форму доповіді та не позбавляє позивача обов`язку подання позатермінового донесення про втрату БпЛА.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу, що із інформації чату зазначеного месенджера неможливо ідентифікувати який саме засіб повітряної розвідки втрачено та решта обставин, які вказуються при поданні позатермінового донесення про втрату БпЛА.

З огляду на зазначене, встановивши, що позивачем в порушення вимог Тимчасового керівництва не було належним чином повідомлено про втрату зазначених БпЛА, що на переконання суду є підставою для дисциплінарної відповідальності відповідно до норм Дисциплінарного статуту, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування п. 2 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування» є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

В цій частині рішення суду першої інстанції ані позивачем, ані відповідачем не оскаржується.

Щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування пунктів 5, 7 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221 «Про результати службового розслідування» рішення суду першої інстанції учасниками справи також не оскаржується.

Доводів щодо незгоди з висновками суду першої інстанції в цій частині в апеляційній скарзі відповідачем не наведено.

Отже в цій частині правильність висновків суду першої інстанції не може бути перевірена судом апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги частини другої ст. 308 КАС України щодо можливого виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги.

Як убачається зі змісту оскаржуваного Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 від 11.12.2022 за № 1221, окрім дисціплінарної відповідальності у вигляді догани ОСОБА_1 притягнуто також до матеріальної відповідальності.

Щодо притягнення позивача до матеріальної відповідальності, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина друга статті 74, частина перша статті 73, частина перша статті 75 КАС України).

Надаючи оцінку висновкам службового розслідування щодо втрати позивачем майна, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що згадане майно (БпЛА) втрачене саме внаслідок протиправних дій, рішень або бездіяльності позивача, а не внаслідок дії обставин, які передбачають застосування до особи бойового імунітету.

Водночас з матеріалів справи убачається, що відповідачем під час проведення службового розслідування вказані обставини не досліджувалися, рішенням, діям чи бездіяльності позивача під час виконання бойових завдань, в ході яких було втрачено БпЛА оцінка не надавалася.

Відповідач лише дослідив та надав оцінку діям (бездіяльності) позивача, які мали бути вчинені вже після втрати військового майна.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що неповідомлення позивачем належними чином про втрату БпЛА не є та не може бути причиною такої втрати.

Само по собі вчинення позивачем дисціплінарного проступку внаслідок неповідомлення належним чином про втрату БпЛА не свідчить про завдання матеріальної шкоди внаслідок протиправних дій, рішень або бездіяльності позивача.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено належними та достовірними доказами факту втрати засобів повітряної розвідки внаслідок протиправних дій, бездіяльності чи рішень позивача, а отже позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування п.п. 3, 4 Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2022 за № 1221, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що пункт 3 оскаржуваного наказу стосується не тільки позивача, а і командира розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_5 , суд першої інстанції правомірно скасував вказаний пункт оскаржуваного наказу лише в частині, що стосується позивача.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі № 480/933/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова