Справа № 380/29858/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

22 грудня 2023 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Грень Н.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського, 49» про забезпечення позову у справі № 380/29858/23 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського, 49» до Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Вестгруп капітал» про визнання протиправною та скасування ухвали , -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського, 49» до Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Вестгруп капітал», з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 3574 від 10 липня 2023 р. «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47».

Ухвалою суду від 22.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Вестгруп капітал».

Разом із позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського, 49» подало заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити такі заходи забезпечення позову у такий спосіб:

- зупинити дію ухвали Львівської міської ради ради №3574 від 10 липня 2023 р. «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47», до набрання чинності рішення за позовом про визнання протиправною та скасуваня ухвали Львівської міської ради № 3574 від 10 липня 2023 р. .«Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47».

- заборонити Львівській міській раді до набрання рішенням законної сили в справі про визнання протиправною та скасування ухвали Львівської міської ради №3574 від 10 липня 2023 р. «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47», видачу ТзОВ "Вестгруп капітал" Містобудівних умов та обмежень по земельній ділянці по вул. Котляревського, 47 у м. Львові, кадастровий номер : :03:001:0086.

В обґрунтування заяви покликається на очевидну протиправність ухвали Львівської міської ради № 3574 від 10 липня 2023 р. «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47» з тих підстав, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі №380/14255/22 скасовано ухвалу Львівської міської ради №1919 від 17 лютого 2022 року Про надання ТзОВ "Вестгруп капітал" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. І.Котляревського, 47. Разом з тим, не зважаючи на те, що станом на момент прийняття ухвали Львівської міської ради від 10 липня 2023 № 3574 «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47» рішенням Львівського окружного суду скасовано ухвалу № 1919 , Львівська міська рада все ж приймає ухвалу № 3574, яка є наступним актом індивідуальної дії, що випливав з ухвали № 1919.

Зважаючи на все вище зазначене, вважає, що існують об`єктивні та достатні підстави вважати, що ситуація, що склалася загрожує знищенням пам`ятки архітектури, забудовою її території та охоронної зони, позбавлення ОСББ прибудинкової території. Позивач стверджує, що наступним кроком слідує видача Містобудівних умов і обмежень чи дозволу на будівництво, і заявнику для захисту свого порушеного права потрібно буде звертатися до суду щоб визнавати протиправними ці рішення. Крім того, вказане може призвести до незворотних наслідків в збереженні і охороні культурної спадщини у м. Львові. Адже дії ЛМР свідчать про повне ігнорування нею законодавства, та рішень судів.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та/або унеможливить і знівелює захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, та призведе до ускладнення чи неможливості виконання судового рішення, у разі задоволення позову, а саме прийняте рішення не зможе відновити порушені права заявника і ускладнить відновлення його порушених прав.

Тому вважає, що наведені обставини об`єктивно свідчать про наявність реальної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі №380/29858/23.

Дослідивши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського, 49» про забезпечення адміністративного позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що матеріалів справи достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, суд вважає за можливе здійснити розгляд заява про забезпечення позову у письмовому провадженні (без участі сторін).

Визначаючись з приводу заяви про забезпечення позову, суд керується такими мотивами.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150 - 153 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Суд зазначає, що забезпечення позову це надання заявнику (позивачеві) тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи планує звернутися до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбачених законом (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 в справі № 826/14951/18).

Тому, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень для заявника і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову, однак такі заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

При цьому, суд звертає увагу, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 25.04.2019 у справі №826/10936/18.

Судом встановлено, що на 17-тій сесії 8-го скликання Львівської міської ради прийнято ухвалу від 10.07.2023 № 3574 від 10.07.2022 р. «Про затвердження ТзОВ «Вестгруп капітал» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47».

Зі змісту вказаної ухвали слідує, що Львівська міська рада затвердила товариству з обмеженою відповідальністю "Вестгруп капітал" () проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надала земельну ділянку площею 0,0943 га на вул. І. Котляревського, 47 (кадастровий номер :03:001:0086) в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код КВЦПЗ 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування.

Предметом спору у даній справі є правомірність прийнятої відповідачем ухвали Львівської міської ради №3574 від 10 липня 2023 р. «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47».

Заяву про забезпечення позову мотивовано очевидною протиправністю такої ухвали а також утрудненням виконання рішення суду, а саме вважає, що прийняте рішення не зможе відновити порушені права заявника і ускладнить відновлення його порушених прав, оскільки Львівська міська рада може видати ТзОВ "Вестгруп капітал" Містобудівні умови і обмеження чи дозвіл на будівництво, і заявнику для захисту свого порушеного права потрібно буде звертатися до суду щоб визнавати протиправними ці рішення.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з суті прийнятої відповідачем ухвали №3574 від 10 липня 2023 р. «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47», а також оцінюючи доводи позивача на очевидну протиправність такої, суд зазначає, що станом на день прийняття такої ухвали Львівською міською радою, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2023 у справі №380/14255/22 на яке покликається заявник, не набрало законної сили, відтак відсутні підстави стверджувати про очевидну протиправність ухвали №3574 від 10 липня 2023 р. «Про затвердження ТзОВ "Вестгруп капітал" проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду земельної ділянки на вул. І. Котляревського, 47».

Суд зазначає, що сам факт прийняття суб`єктом владних повноважень (відповідачем) рішення, яке, на думку заявника, порушує його права та інтереси, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання майбутнього рішення суду, адже факт порушення прав та інтересів осіб (позивачів) підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Таким чином обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що наявність очевидних ознак протиправності спірного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

З приводу наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16.05.2019 у справі №826/14303/ 18, від 12.02.2020 у справі №640/17408/19 та від 27.02.2020 у справі №640/16242/19 зазначено, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом (beyond reasonable doubt). Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень.

В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі.

Водночас, суд на даній стадії не вбачає беззаперечних ознак протиправності оскаржуваного рішення, які б свідчили про наявність у суду законних підстав для забезпечення позову відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ймовірне настання певних негативних наслідків для заявника у спірних правовідносинах, на що він акцентуює увагу, ще не є беззаперечним свідченням необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову. Адже чинне законодавство передбачає захист саме порушеного права, в тому числі шляхом оскарження відповідних рішень та дій суб`єкта владних повноважень, чи відшкодування шкоди, заподіяної вчиненими протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, що свідчить про наявність механізмів для відновлення прав осіб, якщо таке буде встановлено при вирішенні спору по суті.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд доходить висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського, 49» про забезпечення позову у справі № 380/29858/23 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Котляревського, 49» до Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Вестгруп капітал» про визнання протиправною та скасування ухвали - відмовити.

Згідно ч. 8 ст. 154 КАС України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Грень Н.М.