Справа № 200/6199/23
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2023 року Справа№200/6199/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області

про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника, адвоката Косенка Сергія Валерійовича, звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 77 від 8 травня 2023 року про відмову у призначенні їй пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до загального трудового (страхового) стажу позивача усі періоди роботи за записами трудової книжки НОМЕР_1 від 1 червня 1978 року, період навчання, згідно диплома НОМЕР_2 від 13 серпня 1984 року з 1 вересня 1982 року по 15 серпня 1984 року та період догляду за дітьми: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною трьох років, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення дитиною трьох років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 8 травня 2023 року про призначення пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.

8 травня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області їй було надано рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, в якому зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають жінки, які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року за наявності страхового стажу не менше 26 років за період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року.

Також зазначено, що вік заявниці становить 63 роки 7 днів і що у 2023 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років мають особи за наявності стажу від 20 до 30 років і що за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача складає 7 років 5 місяців 25 днів.

Відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача всі періоди її роботи за записами трудової книжки від НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжці прізвище позивача змінено і не завірено належним чином, зокрема відсутня дата документа, на підставі якого проведене виправлення, підпис відповідальної особи не завірене печаткою підприємства, де вносилось виправлення.

Також не зараховано до стажу позивача період її навчання з 1 вересня 1982 року по 15 серпня 1984 року згідно диплома НОМЕР_2 від 13 серпня 1984 року, оскільки диплом виданий на ім`я ОСОБА_4 , що не відповідає даним паспорта НОМЕР_3 від 4 вересня 2004 року та не підтверджено свідоцтвом про шлюб.

Також не зараховано до стажу період догляду позивачем за дітьми, ІНФОРМАЦІЯ_3 (на підставі свідоцтва про народження та НОМЕР_4 ) та 6 лютого 1985 р.н. (на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_5 ), у зв`язку із тим, що відповідно до п. 11 Порядку № 637 час догляду непрацюючій матері до досягнення дитиною 3-х років встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта.

Надані позивачем паспорти не були прийняті до розгляду, оскільки прізвище в цих паспортах не відповідає прізвищу в свідоцтвах про народження.

Зазначено про необхідність надання додаткових документів про зміну прізвища дітей.

Позивач вважає це рішення протиправним, так як згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок від 20 червня 1974 року № 162 заповнення трудових книжок покладено на роботодавця.

Крім цього, згідно чинного законодавства у разі наявності розбіжностей у документах, відсутності даних, чи відсутності окремих документів у архівних установах, Пенсійний фонд відповідно до пп. 2 п. 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, наділений повноваженнями для підтвердження стажу роботи особи звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючих довідок, архівних документів що містять відомості про періоди роботи, характер праці, встановлений мінімум трудоднів тощо.

Але відповідачем такі дії не здійснювались.

Також у позові зазначено, що надати докази на підтвердження зміни прізвища позивача з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » позивач не має можливості, так як після розлучення в 1987 році в судовому порядку із ОСОБА_6 , свідоцтво про шлюб, на підставі якого було змінено її прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », залишилось в матеріалах судової справи (Краснодарський край, РФ).

Вказано, що на підтвердження зміни прізвищ доньок нею було надано пенсійному органу всі необхідні документи (копії свідоцтв про народження, паспортів, свідоцтв про шлюб, судових рішень, свідоцтв про розірвання шлюбу).

Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у призначенні їй пенсії порушує її право на належний соціальний захист (а.с. 1-12, 60-63).

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним.

1 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

За результатами розгляду вказаної заяви управлінням 8 травня 2023 року було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 20 років.

Згідно зі ст. 26 Закону № 1058, починаючи з 1 січня 2018 року право на пенсію за віком мають особи після досягнення 60 років. Жінки, які народилися з 1 січня 1960 року по 30 вересня 1960 року, мають право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу після досягнення віку 59 років, за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років. У разі відсутності, страхового стажу, передбаченого ч. 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

За наданими позивачем документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 7 років 5 місяців 25 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано:

- періоди роботи за записами трудової книжки НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року, оскільки прізвище заявниці на титульній сторінці трудової книжки змінено та не завірено належним чином: відсутня дата документа, на підставі якого проведено виправлення, підпис відповідальної особи та не завірено печаткою підприємства, чим порушено вимоги пп. 2.12 Інструкції № 162;

- період навчання позивача згідно диплома НОМЕР_2 від 13 серпня 1984 року з 1 вересня 1982 року по 15 серпня 1984 року, оскільки диплом виданий Хасмудіновій, що не відповідає даним паспорта НОМЕР_3 від 4 вересня 2004 року (значиться прізвище - ОСОБА_7 ), та не підтверджено свідоцтвом про шлюб;

- період догляду за дітьми ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження НОМЕР_7 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтво про народження НОМЕР_8 ), оскільки в наданих документах відсутні відмітки про одержання паспорта.

Відповідно до п. 11 Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері до досягнення дитиною 3-річного віку встановлюється на підставі, зокрема, свідоцтва про народження дитини або паспорта громадянина України (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть).

Надані паспорти не прийняті до розгляду, оскільки прізвище в паспортах не відповідає прізвищам в свідоцтвах про народження: так, донька ОСОБА_2 значиться за даними свідоцтва про народження, за даними паспорта - ОСОБА_8 ; донька ОСОБА_3 значиться за даними свідоцтва про народження, за даними паспорта - ОСОБА_9 .

Для зарахування до страхового стажу позивача часу догляд за дітьми необхідно надати до органів Пенсійного фонду України свідоцтва про шлюб обох доньок.

Позивачці було запропоновано надати документи про зміну прізвища, проте до цього часу документи до Головного управління подані не були.

Відсутність необхідного страхового стажу у позивача (20 років), що є необхідною вимогою діючого пенсійного законодавства, стало підставою у прийнятті Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Відповідач зазначає, що рішення управління від 8 травня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком є обґрунтованим та правомірним, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 119-121, 141-143).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним.

1 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась через офіційний веб-портал ПФУ з заявою № 1909 про призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з усіма необхідними документами.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 року № 339/35961, спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

За результатами опрацювання заяви ОСОБА_1 згідно наданих документів та відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування визначено, що страховий стаж на дату звернення становить 7 років 5 місяців 25 днів, у зв`язку із чим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком.

Зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймало жодної участі у розгляді заяви позивача та доданих до заяви документів та не приймало жодних рішень з питання призначення пенсії позивачу, а отже, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є необґрунтованими.

Просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог (а.с. 83-88).

Ухвалою суду від 6 листопада 2023 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків шляхом надання суду уточненої позовної заяви із викладення позовних вимог відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 56).

9 листопада 2023 року від представника позивача до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позовні вимоги викладені в оновленій редакції (а.с. 60-73).

Ухвалою суду від 14 листопада 2023 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачам надати суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 та зобов`язано надати додаткові докази по справі (а.с. 76-77).

29 листопада 2023 року судом отримані від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 83-115).

7 грудня 2023 року на електронну адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшли відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 118-140).

14 грудня 2023 року до канцелярії суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшли відзив на позов та додаткові докази по справі у паперовому вигляді (а.с. 141-170).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX«Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), від 2 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3275-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Станом на день розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянкою України згідно паспорта НОМЕР_9 від 4 вересня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 15-16, 109-11, 132-136, 150-154).

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 91, 171).

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, , зареєстроване місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 123, 144).

Як встановлено судом, 1 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр м. Добропілля) Пенсійного фонду України із заявою № 1909 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої згідно з розпискою-повідомленням додала: копії наступних документів: паспорта НОМЕР_9 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера 659а, трудову книжку НОМЕР_13 ; свідоцтва про шлюб НОМЕР_14 , свідоцтв про народження НОМЕР_15 , НОМЕР_16 (а.с. 46, 92, 15-16, 19-25, 26-31, 93-102, 104-108, 126-131, 133-140).

Наявна в матеріалах справи копія розписки із переліком документів, які надані позивачем, не містить переліку документів, який додатково необхідно надати (а.с. 46, зв.бік а.с. 107).

Згідно з трудовою книжкою серія НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року, копія якої наявна в матеріалах справи, позивач:

- з 26 травня 1978 року по 21 вересня 1979 року працювала у Добропільському СМУ УС Дніпроканалбуд нянею санітаркою (записи №№ 1, 2);

- з 11 листопада 1979 року по 27 вересня 1980 року працювала нянею в яслах-садочку № НОМЕР_17 ММК комбіната (записи №№ 3, 4);

- з 24 листопада 1980 року по 3 квітня 1981 року працювала санітаркою у міжлікарняній аптеці № 514 (записи №№ 5, 6);

- з 14 січня 1982 року по 1 вересня 1982 року працювала прибиральницею службових приміщень у ВО «Добропільвугілля» Шахти «Добропільська» (записи №№ 7, 8);

- з 7 грудня 1987 року по 31 грудня 1987 року працювала тимчасово на 0,5 ставки зольщика з 7 грудня 1987 року по 15 квітня в Добропільськую СШ-інтернат (записи №№ 9, 10),

- з 1 січня 1988 року по 6 березня 1990 року працювала прибиральницею службових приміщень в Добропільській школі-інтернаті (записи №№ 9, 10);

- з 23 березня 1990 рок по 17 квітня 1990 року працювала робітницею в яслах-садочку «Радість» (записи №№ 11,12);

- з 18 травня 1990 року по 20 серпня 1993 року працювала в радгоспі «Добропільський» по відділенню № 3 телятницею (запис №№ 13, 14);

- з 1 липня 1995 року по 21 грудня 1996 року працювала покоївкою у санаторії-профілакторії КСП «Правда» (записи №№ 15, 16);

- з 27 травня 1997 року по 30 вересня 1997 року працювала двірником в ЖЕКу № 1 Добропільського управління житлово-комунального господарства (записи №№ 17, 18);

- з 1 жовтня 1997 року по 4 травня 1998 року працювала двірником в ККП № 1 Добропільського управління (записи №№ 19, 20);

- з 1 вересня 1998 року по 22 лютого 1999 року працювала двірником в ККП-3 Добропільського управління соціальної сфери (записи №№ 21, 22);

- з 18 лютого 2007 року по 14 квітня 2007 року працювала двірником КУ «Південний» (записи №№ 23, 24);

- з 14 січня 2008 року по 8 липня 2008 року працювала в Добропільській філії ДП «Регіон-маркет» двірником в оптово-роздрібному магазині «Фуршет» (м-н Сонячний, 29-а) (записи №№ 25, 26);

- з 12 серпня 2008 року по 29 травня 2009 року працювала в Добропільській філії ДП «Регіон-маркет» двірником в оптово-роздрібному магазині «Фуршет» (м. Добропілля, м-н Сонячний, 29-а) (записи №№ 27, 28);

- з 29 березня 2018 року по 1 квітня 2020 року працювала двірником в Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків «Орхідея» (записи №№ 29, 30) (а.с. 19-25, 96-102, 156-162).

Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_18 від 14 червня 2008 року, виданого Приморським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області, а також зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_14 від 6 листопада 1987 року, виданого Добропільською сільрадою Добропільського району Донецької області 6 листопада 1987 року, до укладення у листопаді 1987 року шлюбу із ОСОБА_10 позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , мала прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 38, 31, 104, 131, 165).

Відповідно до свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_16 від 13 липня 2019 року, виданого управління ЗАГС Краснодарського краю, Російська Федерація, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_2 , в графі «мати» зазначена: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 27, 105, 133, 166).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_14 , виданого Добропільською сільрадою Добропільського району Донецької області 6 листопада 1987 року, між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований шлюб; після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 31, 104, 131, 165).

Відповідно до свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_19 від 4 липня 1988 року, виданого виконкомом Добропільської селищної Ради Добропільського району Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась ОСОБА_3 , в графі «мати» зазначена: ОСОБА_1 (а.с. 30, 106, 135, 167).

Згідно із свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_20 від 20 вересня 1990 року, виданого Слов`янською сільрадою Межівського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_12 , в графі «мати» зазначена: ОСОБА_1 (а.с. 107).

Також суд зазначає, що відповідачами суду надано копію диплому НОМЕР_2 від 15 серпня 1984 року (не зазначений у повідомленні-розписці від 1 травня 2023 року), виданого Коншинським ТУ Білгородської області, і відповідно до якого « ОСОБА_13 » 1 жовтня 1982 року вступила в Коншинське ТУ № 3 Білгородської області та 15 серпня 1984 року закінчила повний курс технічного училища за професією майстер цільномолочної продукції п`ятого розряду (а.с. 103, 132, 155).

В матеріалах справи наявна також копія свідоцтва про народження від 11 травня 1960 року серія НОМЕР_21 , яке видане Добропільською міськрадою Добропільського району Сталінської області, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_11 народилась « ОСОБА_13 » (а.с. 17).

Суд зазначає, що відомостей про надання позивачем відповідачеві копії свідоцтва про народження від 11 травня 1960 року № НОМЕР_21 та копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_18 від 14 червня 2008 року, матеріали справи не містять.

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 8 травня 2023 року № 77 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 40-42).

Як зазначено у цьому рішенні, згідно із наданими документами та відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав - 7 років 5 місяців 25 днів.

За результатами розгляду наданих разом із заявою про призначення пенсії документів до страхового стажу позивача не зараховано:

- періоди роботи за записами трудової книжки від НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року, оскільки на титульній сторінці прізвище заявниці змінене і не завірене належним чином (відсутня дата документа на підставі якого проведено виправлення, підпис відповідальної особи та не завірено печаткою підприємства де вносилось виправлення), порушено вимоги розділу 2 пункту б підпункту 2.12 Інструкції № 162;

- період навчання, згідно диплома НОМЕР_2 від 13 серпня 1984 року з 1 вересня 1982 року по 15 серпня 1984 року, оскільки диплом виданий Хасмудіновій, що не відповідає даним паспорта НОМЕР_3 від 4 вересня 2004 року та не підтверджено свідоцтвом про шлюб;

- період догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_7 ) та ІНФОРМАЦІЯ_12 (свідоцтво про народження НОМЕР_8 ), оскільки в наданих документах відсутні відмітки про одержання паспорта, відповідно до пункту 11 Порядку № 637 визначено, що час догляду непрацюючої матері до досягнення дитиною 3-річного віку встановлюється на підставі, зокрема, свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини свідоцтва про смерть). Надані паспорти не прийняті до розгляду, оскільки прізвище в паспортах не відповідає прізвищам в свідоцтвах про народження. Необхідно надати документи про зміну прізвища дітей.

Вказано, що право на пенсію відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи. Жінки, які народились з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року, мають право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу після досягнення віку 59 років, за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

У зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 20 років позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 40-42).

24 серпня 2023 року представник позивача, адвокат А.Безрук, звернувся із адвокатським запитом до Головного управління Донецької області (а.с. 43).

Листом від 31 серпня 2023 року (вих. № 0500-0202-8/74707) перший відповідач повідомив адвокату Безруку А., що електронна пенсійна справи ОСОБА_1 не містить документу, який би підтверджував реєстрацію шлюбу з ОСОБА_6 та зміну прізвища з « ОСОБА_14 » на ОСОБА_5 » (а.с. 43-44).

Будучи не згодною із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 8 травня 2023 року № 77, яким їй відмовлено в призначенні пенсії за віком, позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX«Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 22 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 № 573/2022, від 7 листопада 2022 року № 757/2022, від 6 лютого 2023 року № 58/2023, від 1 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 451/2023, від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затверджених Законами України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 15 березня 2022 № 2119, від 21 квітня 2022 року № 2212, від 22 травня 2022 року № 2263, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 7 лютого 2023 року № 2915-IX (відповідно), від 2 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 року № 3275-IX, від 8 листопада 2023 року № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 5 год 30 хв 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 5 год 30 хв 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Станом на день розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до преамбули Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV) принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються цим законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються, у тому числі, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: […]з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років […].

Згідно з ч. 2 цієї ж статті у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років […].

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, за періоди до 1999 року відповідно до чинного законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено судом, пенсійним органом за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії було встановлено (підтверджено) за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку наявність у позивача страхового стажу 7 років 5 місяців 25 днів (періоди її роботи після 1 січня 1999 року та 3 роки догляду за дитиною з 31 серпня 1990 року по 30 серпня 1993 року на підставі свідоцтва про народження).

Судом встановлено, що записи у трудовій книжці серія НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року, наданої позивачем, не були враховані відповідачем у зв`язку із тим, що на титульній сторінці трудової книжки запис про внесення виправлення щодо прізвища особи, якій видано трудову книжку, всупереч приписам розділу 2 п. б пп. 2.12 Інструкції № 162 не завірений належним чином (відсутня дата документа, на підставі якого проведено виправлення, підпис відповідальної особи та не завірено печаткою підприємства, де вносилось виправлення).

Надаючи оцінку не врахуванню відповідачем записів у трудових книжках позивача, суд виходить з такого.

Як вбачається із трудової книжки серія НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року, на першій сторінці цієї книжки прізвище особи, на ім`я якої 1 червня 1978 року було видано трудову книжку, - « ОСОБА_14 », закреслено і нижче написано інше прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 19, 96, 156).

При цьому на титульній сторінці трудової книжки наявний запис наступного змісту: «фамилия ОСОБА_14 изменена на Немазаная на основании паспорта НОМЕР_22 » (а.с. 19).

Жодних інших записів тітульна сторінка трудової книжки не містить.

Відповідно до п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 (в тому числі у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 2 серпня 1985 року № 252), із змінами, внесеними постановою Держкомпраці СРСР від 19 жовтня 1990 року за № 412 (далі - Інструкція № 162), яка була чинною станом на час заповнення титульного аркушу цієї трудової книжки, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами), та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. […].

Згідно з п. 2.12 Інструкції № 162 зміни записів в трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконуються адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Враховуючи наведене, суд висновує, що наявний у трудовій книжці запис про внесення виправлень у трудову книжку не відповідає вимогам Інструкції № 162.

Суд погоджується із наведеними у позові твердженнями про те, що працівник не може нести відповідальність за правильність заповнення трудової книжки, разом із цим суд зазначає, що не прийняття до уваги суб`єктом владних повноважень (в даному випадку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області) записів у трудовій книжці особи, що звернулась із заявою про призначення пенсії, з підстав невідповідностей записів у трудовій книжці, суд може визнати надмірним формалізмом лише у випадку, якщо на підставі сукупності наданих особою документів можна встановити достовірність відомостей, стосовно яких здійснений певний запис.

Дослідивши надані позивачем пенсійному органу документи, а також документи, які позивачем пенсійному органу не надавались, але були додані до позовної заяви, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи доказів, що достеменно підтверджують достовірність запису про те, що « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_13 » є однією і тією ж особою.

Так, суду надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_14 від 6 листопада 1987 року, відповідно до якого « ОСОБА_11 » змінила ім`я на « ОСОБА_1 » (а.с. 31, 104, 131, 165).

Разом із цим матеріали справи не містять документів, на підставі яких суд мав би встановити той факт, що « ОСОБА_13 » є особою, що уклала шлюб із ОСОБА_6 та взяла його прізвище.

Зокрема суду не надано копію свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_6 та (ймовірно) ОСОБА_15 ) (шлюб з яким позивач розірвала у 1987 році, а.с. 38), або копію свідоцтва про зміну імені « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_11 », або копію паспорта НОМЕР_22 , на підставі якого у трудову книжку НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року були внесені виправлення прізвища « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_7 », або рішення суду про розлучення позивача із ОСОБА_6 (про яке позивач зазначає у позовній заяві), в якому були б наявні відомості про дошлюбне прізвище позивача, або рішення суду про встановлення факту належності трудової книжки НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року та/або диплому НОМЕР_2 від 15 серпня 1984 року ОСОБА_1 , або іншого документу, якій би достеменно підтвердив, що « ОСОБА_13 » та « ОСОБА_1 » є однією й тією ж особою.

Крім цього суд вважає за необхідне зауважити, що як встановлено судом, ОСОБА_1 до 1987 року (до розірвання шлюбу із ОСОБА_6 ) мала прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 38).

Разом із цим трудова книжка НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року, яка видана у червні 1978 року та містить записи про трудову діяльність позивача до квітня 2020 року, не містить записів щодо зміни прізвища « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_16 ».

Враховуючи зазначене, суд висновує, що з боку другого відповідача відсутній надмірний формалізм при вирішенні питання щодо врахування/неврахування записів у трудовій книжці позивача при розгляді її заяви про призначення пенсії та, як наслідок, правомірність не врахування цих записів у зв`язку із не підтвердженням належності цієї трудової книжки ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що чинне законодавство покладає саме на особу, яка звертається із заявою про призначення пенсії, обов`язку довести наявність в неї такого права, в тому числі довести належними доказами обставини наявності в неї відповідного стажу (зокрема до 1 січня 1999 року, тобто, до часу, коли органи Пенсійного фонду встановлюють наявність у громадян необхідного для призначення пенсії стажу на підставі електронної бази даних ПФУ), в тому числі обов`язку підтвердити належність документів, що підтверджують наявність відповідного стажу, особі, що звернулась із заявою про призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає доведеним обґрунтованість та правомірність висновків Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неможливості зарахувати до трудового (страхового) стажу позивача періодів її роботи на підставі трудової книжки серія НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року.

З цих же підстав суд вважає обґрунтованим та правомірним не врахування другим відповідачем до страхового (трудового) стажу позивача періоду її навчання з 1 вересня 1982 року по 15 серпня 1984 року на підставі диплому НОМЕР_2 від 13 серпня 1984 року, виданого на ім`я « ОСОБА_13 ».

Стосовно не врахування до страхового (трудового) стажу позивача періодів догляду за дітьми 15 червня 1988 р.н. (на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_7 ) та 13 серпня 1984 р.н. (на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_8 ) з підстав відсутності відмітки про одержання паспорта, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. ж ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з п. 11 Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини а б о паспорта (у разі смерті дитини свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала. […]

Як встановлено судом, позивач разом із заявою про призначення пенсії подала копії свідоцтв про народження:

- серія НОМЕР_19 від 4 липня 1988 року, виданого виконкомом Добропільської селищної Ради Добропільського району Донецькій області, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_9 народилась ОСОБА_3 , в графі «мати» зазначена: ОСОБА_1 (а.с. 30, 106, 135, 167).

- серія НОМЕР_16 від 13 липня 2019 року, виданого управління ЗАГС Краснодарського краю, Російська Федерація, ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_2 , в графі «мати» зазначена: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 27, 105, 133, 166).

Також судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 також додала копію свідоцтва про шлюб НОМЕР_14 від 6 листопада 1987 року, відповідно до якого між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований шлюб; після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 31, 104, 131, 165).

Таким чином, наданими разом із заявою про призначення пенсії документами підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дітьми ОСОБА_1 (до 6 листопада 1987 року ОСОБА_11 ).

Разом із цим суд зазначає, що пунктом 11 Порядку № 637 передбачено, що час догляду матері за малолітніми дітьми зараховується до стажу роботи лише непрацюючої матері.

При цьому цим же пунктом визначено, що документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, […] є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку.

Як встановлено судом, зазначених вище документів, на підставі яких другий відповідач мав би встановити, що у періоди з 6 лютого 1985 року по 6 лютого 1988 року та з 15 червня 1988 року по 14 червня 1991 року ОСОБА_1 не працювала, пенсійному органу надано не було.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області правомірно не зарахувало до страхового (трудового) стажу позивача періоди її догляду за дітьми, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не з підстав зазначених у спірному рішення, а з підстав недоведеності належними документами того факту, що позивач у періоди догляду за доньками не працювала.

Отже, спірне рішення по суті є обґрунтованим.

Разом із цим суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 44 Закону України № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, далі - Порядок № 22-1) (тут і наділі в редакції, яка була чинною під час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 1.1 цього Порядку заява про призначення пенсії […] подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України («орган, що призначає пенсію») через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб («сервісний центр»).

Отже, «органом, що призначає пенсію» у розумінні Порядку № 22-1 є будь-який територіальний орган Пенсійного фонду України.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 п. 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 1 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 п р и п р и й м а н н і документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 1 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу; у разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до п.п. 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із п. 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; […]; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр […].

Лише після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, саме пенсійний орган («орган, що призначає пенсію»), який приймає від особи заяву про призначення пенсії та додані до неї документи (в особі структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб), визначає, зокрема, чи надано особою всі необхідні для призначення пенсії документи та визначає перелік документів, які особа має надати додатково, та повідомляє особу про необхідність їхнього надання.

В межах спірних правовідносин таким пенсійним органом є перший відповідач.

Згідно з п. 1.9 Порядку № 22-1 у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, «орган, що призначає пенсію», п и с ь м о в о повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Судом встановлено, що першим відповідачем всупереч приписам п. 4.2 Порядку № 22-1 не пропонувалось позивачу у термін до 3-х місяців надати додаткові документи, зокрема не роз`яснювалось про необхідність надати документи про підтвердження належності трудової книжки НОМЕР_6 від 1 червня 1978 року та диплому НОМЕР_2 від 15 серпня 1984 року ОСОБА_1 (докази на спростування зазначеного суду не надані).

Суд зауважує, що пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як слідує з п. 4.3 Порядку № 22-1 під час розгляду заяви особи про призначення пенсії, «орган, що призначає пенсію» (пенсійний орган, який за принципом екстериторіальності розглядає заяву особи по суті), має право здійснити перевірку достовірності відомостей, наведених у документах, що ним розглядаються.

При цьому Порядком № 22-1 не передбачено повноважень пенсійного органу, що розглядає по суті заяву про призначення пенсії, пропонувати особі, заява якої розглядається, надати додаткові документи.

Отже, першим відповідачем була допущена протиправна бездіяльність, внаслідок якої другим відповідачем було прийнято рішення на підставі документів, які у своєї сукупності не надали можливості розглянути заяву позивача належним чином (із врахуванням всіх документів, які позивач надала разом із заявою про призначення пенсії та документів, які вона могла надати протягом трьох місяців), тобто, було прийнято рішення, яке по суті є таким, що порушило право позивача на належний розгляд її заяви про призначення пенсії та, як наслідок, порушило право на призначення пенсії, отже, є протиправним.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 245 КАС України суд може визнати протиправним та скасувати індивідуального акта чи окремих його положень; визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 8 травня 2023 року № 77, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Крім цього, беручи до уваги, що судом встановлено порушення прав позивача на стадії прийняття заяви про призначення пенсії та доданих до неї документів, враховуючи, що порядок визначення пенсійного органу, що має розглядати заяву по суті та приймати відповідне рішення згідно приписів Порядку № 22-1 має приймати орган, визначений за принципом екстериторіальності, за для належного захисту права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати першого відповідача повторно здійснити дії, передбачені п. 4.2 Порядку № 22-1, зокрема: повідомити позивачу інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії за віком; належним чином перевірити зміст і оформлення наданих позивачем документів; уточнити інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди до 1 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового (трудового) стажу […]; повідомити про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк та надати позивачу відповідну розписку із зазначенням переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру […]; та після виконання приписів п. 4.2 Порядку № 22-1 засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності повторно визначити пенсійний орган, який має розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 1 травня 2023 року.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 35 від 1 листопада 2023 року та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України позивачем за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн (а.с. 47, 172).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог […].

Згідно ч. 8 ст. 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути з першого відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 9, 12, 72-78, 90, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, зареєстроване місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 77 від 8 травня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно здійснити дії, передбачені п. 4.2 Порядку № 22-1, які мали бути вчиненні при прийнятті та оформленні заяви ОСОБА_1 від 1 травня 2023 року про призначення пенсії, а саме: повідомити ОСОБА_1 інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії за віком; належним чином перевірити зміст і оформлення наданих ОСОБА_1 документів; уточнити інформацію про факт роботи заявниці до 1 січня 2004 року, яка може бути зарахована до його страхового стажу; повідомити про необхідність надання додаткових документів у тримісячний строк із наданням нової розписки із зазначенням переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та після отримання зазначених документів (або закінчення тримісячного строку для їхнього надання) - повторно визначити відповідно до приписів Порядку № 22-1 пенсійний орган, який має розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 1 травня 2023 року.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна