Справа № 335/11468/23
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Корольова Дмитра Олександровича, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2023, через підсистему «Електронний суд», судом отримано позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Корольова Д.О., до Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідно до якої представник позивача просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 від 21.07.2023 серії АА 00012283, винесену Державною службою України з безпеки на транспорті за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити справу про адміністративне правопорушення, а також стягнути на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Державної служби України з безпеки на транспорті, судовий збір в розмірі 536,80 грн. та судові витрати на правову допомогу адвоката.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.07.2023 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. відносно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з тих підстав, що 30.06.2023 о 21 год. 33 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 . Як зазначено у постанові, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,25% (4,1 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які би підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Винесена постанова від 21.07.2023 серії АА №00012283 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та додатку № 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512. Ідентифікація напівпричіпу дала б змогу інспектору встановити, що автомобіль DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричіпом RENDERS ROC 12.27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить громадянці ОСОБА_2 є контейнеровозом, що згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху допускає рух такого транспортного засобу з фактичною масою до 44 тон.

Належність напівпричіпу RENDERS ROC 12.27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до типу контейнеровоз підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів, серії НОМЕР_3 від 27.10.2017.

Уповноважена посадова особа відповідно до вимог п. 17 Порядку повинна була вказати в оскаржуваній постанові нормативні вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, які в кожному випадку залежать від типу транспортного засобу та ділянки дороги.

Відповідно до фотозображення із копії інформаційного файлу (картка ГВК), використаного головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюк Л.М. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі та винесенні постанови від 21.07.2023 серії АА 00112283, 30.06.2023 о 21 год. 33 хв., за адресою: Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, на автоматичному зважувальному комплексі WIM 78 WAGA-WIM35, зав № 16, зафіксовано проїзд транспортного засобу DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом та контейнером.

Оскаржувана постанова та інформаційний файл (картка ГВК) не містять даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу-контейнеровоза, приєднаного до сідельного тягача DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 .

Оскільки інспектором не було ідентифіковано, що автомобіль DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом RENDERS ROC 12.27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який за своїм типом відноситься до контейнеровозу, що відповідно п. 22.5 ПДР допускає рух транспортного засобу з фактичною масою 44 тони, відповідно жодних перевищень загальної маси транспортного засобу порушено не було, а відтак у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

29.11.2023 через підсистему «Електронний суд» судом отримано відзив на позовну заяву, в якому Державна служба України з безпеки на транспорті в особі представника Притуліної Д.О. позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування відзиву зазначено, що оскаржувана постанова була скерована рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , яка внесена до державних реєстрів. Однак лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На думку представника відповідача, позивач пропустив строк звернення до суду із даним адміністративним позовом, оскільки позовна заява була сформована адвокатом 20.11.2023, а отримана судом 21.11.2023, у зв`язку з чим просила залишити без розгляду позовну заяву.

Щодо суті позовних вимог, представник відповідача зазначила наступне.

Перевищення загальної маси транспортного засобу, належним чином зафіксовано автоматичним пунктом. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом Позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Згідно з частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%. Таке перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22,5 ПДР України було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174) у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно- вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Посилання на відсутність Факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження нього, є необґрунтованими та на їх спростування наведено методику розрахунку відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності.

Згідно, інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА № 00012283 від 21.07.2023, загальна маса транспортного засобу склала 49 000 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) на 10,25% (4.1. тон).

При цьому, у контексті п. 22.5. ПДР України, відповідальна особа, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язана обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме загальної маси транспортного засобу.

Крім того, представник відповідача не погоджується із доводами позивача щодо невірних розрахунків перевищення нормативних параметрів внаслідок використання невірних вихідних даних.

Сідельний тягач в поєднання з напівпричепом складають автомобільний поїзд та являються транспортним засобом, єдиним призначенням якого є перевезення вантажів, відтак, відносяться до категорії вантажних автомобілів, що кореспондується з пунктом 2.13. ПДР.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , транспортний засіб DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем-Е, власником якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , спеціалізований напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз-Е марки RENDERS ROC 12.27, реєстраційний номер НОМЕР_2 , особливі відмітки трьохвісний, власником якого є ОСОБА_2 .

З аналізу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слідує, що вказаний спеціалізований напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз-Е призначений для перевезення контейнерів, однак, з фотофіксації, здійсненої під час руху транспортного засобу через рамку автоматичного пункту габаритно-вагового контролю вбачається, що перевізник не використовував спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у контейнері.

Пунктом 22.5. ПДР України при визначенні максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів визначено, як умову, не лише здійснення такого перевезення контейнеровозом, а здійснення перевезення контейнеровозом саме контейнерів.

Напівпричіп-контейнеровоз не є тотожним контейнеру, а є засобом перевезення контейнера, а також інших тар (кузовів), що можуть містити вантаж.

З фотофіксації руху транспортного засобу вбачається, що вказаний у постанові сідловий тягач з напівпричепом перевозив предмет з ознаками контейнеру, до конструкції якого внесені зміни додано тентовий верх. Цей напівпричіп не є контейнеровозом у розумінні наказу № 363, оскільки він не має жорсткого даху, як складової частини жорсткого каркасу контейнеру, не має відповідного маркування та не має пломбування.

На платформу для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаного контейнеру (зрізано його верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Усі контейнери мають спиратись на свої нижні кутові та проміжні фітінги. Проте, із фотознімків, які зроблені у момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вбачається, що транспортний засіб, не має фітінгів, а також маркування, які передбачені Міжнародними договорами та п. 17.1.-17.5. Правил № 363.

Як зазначає представник відповідача, відповідно до чинного законодавства, у разі, якщо в реєстраційних документах транспортний засіб вказано як «контейнеровоз», тобто, як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення контейнері згідно з їх призначенням, а також не надано належних доказів, який вантаж перевозився та у який спосіб.

З оскаржуваної постанови серії АА № 00012283 від 21.07.2023 вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, загальна маса транспортного засобу.

При цьому, пункт 3 Розділу III Інструкції № 512 не містить посилання на форму постанови відповідно до додатку 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Вказане свідчить, що Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана Форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення. Постанова містить дані про зафіксовані результати зважування транспортного засобу.

Так, постановою серії АА № 00012283 від 21.07.2023 зафіксовано: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу - DAF FT XF 105, ДНЗ НОМЕР_1 ; кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5400 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 8350 кг, 2 - 11650 кг, 3 - 9800 кг, 4 - 9700 кг; 5 - 9500 кг; загальна маса - 49000 кг; ширина 2,62 м; довжина 15 215 м.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає всім критеріям, містить необхідну інформацію та відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, представник відповідача зазначила, що Державна служба безпеки на транспорті не погоджується з розміром заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають. Представник відповідача вважає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним. Враховуючи викладене, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, об`єму наданих послуг, вартість виконаних представником позивача робіт є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їх розміру. Крім цього, наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах на думку представника відповідача значно скорочує час, необхідний для аналізу матеріалів справи, підготовки позову.

01.12.2023 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити, оскільки викладені у відзиві доводи не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є лише припущеннями відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно із частиною 1 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Між тим, відповідно до частини 1 статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 2 ст. 76 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки: DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, повна маса - 20500, маса без навантаження 7340.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником спеціалізованого напівпричепа Н/Пр-Контейнеровоз-Е марки RENDERS державний номерний знак НОМЕР_5 , повна маса 39000, маса без навантаження 5520.

Постановою серії АА 00012283 від 21.07.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване у автоматичному режимі, винесеною головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_3 , позивача, ОСОБА_1 , як відповідальну особу притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 30.06.2023 о 21 год. 33 хв., за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 . Як зазначено у постанові, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,25% (4,1 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Постановою серії АА № 00012283 від 21.07.2023 зафіксовано: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу - DAF FT XF 105, ДНЗ НОМЕР_1 ; кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3810 мм, 2-3: 5400 мм, 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 8350 кг, 2 - 11650 кг, 3 - 9800 кг, 4 - 9700 кг; 5 - 9500 кг; загальна маса - 49000 кг; ширина 2,62 м; довжина 15 215 м.

З матеріалів справи також встановлено, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 поштовим зв`язком не отримав, конверт повернувся до відповідача із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а з її змістом був ознайомлений після отримання від Державної служби України з безпеки на транспорті листа від 17.11.2023 із копіями документів, про які йшла мова у адвокатському запиті.

З позовом до суду позивач звернувся 21.11.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду.

Відтак, строки звернення позивача до суду не пропущені, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом протягом 10 днів після отримання оскаржуваної постанови та ознайомлення з її змістом.

В той же час на офіційному Сервісі перевірки адміністративних правопорушень за посиланням https://wim.dsbt.gov.ua, яке зазначене в оскаржуваній постанові, міститься напівпричеп та його державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , є спеціалізованим напівпричепа Н/Пр-Контейнеровоз-Е марки RENDERS.

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч. 2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм, викладених у ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом п. 22.5 Правил дорожнього руху, забороняється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

Оскаржувана постанова винесена відносно власника транспортного засобу спеціалізованого вантажного сідлового тягача, марки DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 .

Разом із тим, при її винесені посадовою особою відповідача не було враховано, що вказаний транспортний засіб рухався із напівпричепом. Напівпричеп не було ідентифіковано особою, яка винесла постанову про притягнення позивача до адміністартивної відпорвідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , напівпричеп марки RENDERS державний номерний знак НОМЕР_5 , є спеціалізованим напівпричепом Н/Пр-Контейнеровоз-Е.

Згідно п. 22.5 Правил дорожньогго руху України, допускається рух контейнеровозів з фактичною масою 44 т.

Враховуючи те, що транспортний засіб марки DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 , разом із напівпричепом марки RENDERS державний номерний знак НОМЕР_5 в повній мірі відповідають вимогам редакції пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, перевезення здійснювалось напівпричепом контейнеровозом, то вимоги щодо дотримання вагових параметрів даного типу транспортного засобу повинно обраховуватися у відповідності до даного пункту ПДР України, виходячи із загальної нормативно допустимої ваги - 44 тони, а не 40 тон, як зазначено в оскаржуваній постанові.

За таких обставин, посадова особа відповідача при складенні постанови невірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Як встановлено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами настає адміністративна відповідальність у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не допускав перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, з якої наступає адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.132-1 КУпАП, оскільки відповідачем не доведено, що позивачем порушені нормативно допустимі параметри ваги.

Суд встановив, що оскаржувана постанова від 21.07.2023 року не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача DAF FT XF105, д.н.з. НОМЕР_1 .

У той же час, відповідно до Додатка 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 (далі Інструкція №512), встановлено вимоги щодо обов`язкового зазначення марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

Згідно абзацу 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі Порядок №1174), метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Наказом № 363 визначено такі вимоги до визначення автомобільного транспорту контейнеровозом, як наявність договору про перевезення вантажів контейнером, єдиної нумерації, а також нанесеного фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера маркування, проте зазначені вимоги є другорядними у порівнянні із відомостями прямо зазначеними у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепу, оскільки, коли національне законодавство, припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики ЄСПЛ , а національні судові органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід - вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 та від 25 березня 2020 р. у справі № 640/9124/19.

Посилання відповідача на недотримання перевізником вимог маркування, опломбування контейнеру, вимог щодо перевезення вантажу в контейнері, як і ненадання договору про перевезення контейнеру не свідчать, що транспортний засіб, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, не відповідає ознакам контейнеровоза для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому суд враховує, що адміністративне правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в автоматичному режимі у Порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт».

У той же час, зазначене не обмежує посадову особу Уктрансбезпеки у реалізації повноважень, передбачених пунктом 4 Інструкції № 513, у тому числі щодо встановлення під час опрацювання матеріалів отриманого інформаційного файлу повноти інформації про зафіксований транспортний засіб.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 Інструкції № 513, під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 4-6 Інструкції №512 визначено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи, уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної устатті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену устатті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа: 1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другійстатті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогамстатті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки; 2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення; 3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та, у разі потреби, уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання: 1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначенихстаттею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогамстатті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису; 2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначенихстаттею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису; 3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

Доказів того, що відповідач на виконання п. 6 Інструкції №512 скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням оскаржуваної постанови у спірному випадку, зокрема, виду напівпричепу позивача та його ідентифікаційні дані, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Інші доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, на висновки суду не впливають.

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 21.07.2023 як такої, що прийнята на підставі непідтверджених висновків щодо порушенням позивачем вимог пункту 22.5 ПДР, в частині перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу, є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Крім того, у відповідності до положень ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні. Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, яка регламентує розподіл судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду цієї справи суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд ти наступне.

До позовної заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача долучено: Договір про надання правових послуг адвоката від 13.11.2023, Ордер на надання правової правничої (правової) допомоги серії АР № 1149945, Акт Приймання передачі наданої професійної правничої допомоги (наданих послуг) № 1 до договору про надання правових послуг адвоката № б/н від 13.11.2023, квитанцію до прибуткового ордеру № 141 від 20.11.2023 на суму 7 000 грн.

При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд вважає, що заявляючи про вартість послуг адвоката у сумі 7 000 грн. порушено принцип співмірності витрат на правничу допомогу з об`ємом наданих послуг та складністю справи.

З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 5000 грн. є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 9, 132-1, 280, 283 КУпАП, ст. 73-77, 132, 139, 143, 194, 229, 241-247, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Корольова Дмитра Олександровича, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правпорушення серії АА 00012283 від 21 липня 2023 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контрою) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Л.М., згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у даній справі закрити.

Стягнути із Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 536 грн. 80 коп. та 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23).

Повне рішення складене 22 грудня 2023 року.

Інформація про сторін у справі відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, , адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51.

Суддя К.В. Гашук