Справа № 420/22024/23
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пенсійного фонду України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пенсійного фонду України, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, щодо нарахування та виплати мені ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% від заробітної плати судді відповідного суду;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, визначити мені стаж судді станом на 25.01.2022 року у розрахунку 36 років 3 місяці та 28 днів, з виплатою мені щомісячної довічного грошового утримання судці у відставці в розмірі 90% відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 25.01.2022 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити мені перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу судді 36 років 3 місяці та 28 днів а розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 25.01.2022 року, з урахуванням проведених виплат, довічно, та у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює, на відповідній посаді, здійснювати автоматично перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання, судді у відставці, якщо це не погіршує мого становища.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що загальний стаж позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 36 (тридцять шість) років, 3 ( три) місяця та 28 (двадцять вісім) днів. Нарахована заробітна плата в| місяць складала 113 764 (сто тринадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн. З моменту звільнення у відставку, тобто з 25.01.2022 р., позивач отримує щомісячно 56 882 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят дві ) грн, довічного грошового, утримання судді у відставці. Призначаючи щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 % відповідач порушив норми ст.69, 116, 135, 137, 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» так як Пенсійний фонд України брав для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці тільки стаж робот на посаді судді, та не врахував при цьому інший юридичний стаж.

15.11.2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що на виконання вимог п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 р. №22-1, заяву Позивача щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з доданими документами було відскановано та за принципом екстериторіальності, визначено структурний підрозділ органу, яке приймало відповідне рішення про призначення або перерахунок пенсії. Отже, відповідно до принципу екстериторіальності розгляду заяв, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області, з 27.01.2022 Позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус судів від 02.06.2016 №1402 (далі - Закон №1402). Пунктом 4.10 Порядку №22-1, передбачено, що після призначення/перерахунку пенсії, електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії. Керуючись вищезазначеною нормою, після призначення Позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, електронну пенсійну справу, засобами програмного забезпечення, передано до Управління для здійснення відповідних виплат. Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.01.2022 №70/0/15-22 визначено, що: "Відповідно до п. 15.3 Регламенту Вищої ради правосуддя при вирішенні 'питання про звільнення судді з посади у зв`язку з поданням заяви про відставку стаж роботи на посаді судді обраховується з дати призначення (обрання) судді на посаду по дату звернення до Ради із заявою. Стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді на день подання заяви про відставку становить 19 років 2 місяці 22 дні. І далі, зазначено, що: загальний стаж роботи судці Великолепетиського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , що дає право на відставку, становить понад 36 років (із дати призначення на посаду по дату звернення до Вищої ради правосуддя із заявою про звільнення). Отже, у вищезазначеному рішенні чітко та не двозначно зазначено що: - стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді, (на дату звернення до Вищої ради правосудця) -19 років 2 місяці 22 дні; - стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку - понад 36 років. Таким чином, при прийнятті рішення про призначення Позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та визначення відсоткового розміру такого утримання, відповідно до ст. 137 Закону №1402, та рішення Вищої ради правосуддя від 25.01.2022 року №70/0/15-22, враховано саме стаж роботи на посаді судді 19 років 03 місяці 03 дні. Частиною 3 статті 142 Закону № 1402 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Таким чином, у зв`язку з тим, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судці становить повних 19 років, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області щомісячне довічне грошове утримання, відповідно до положень ст. 142 Закону №1402,встановлено в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Обставини справи.

Указом Президента України №926/2002 від 14.10.2002 р. та наказом №06-1/183 від 23.10.2002 р. ОСОБА_1 , було призначено строком на 5 (п`ять) років на посаду судді Великолепетиського районного суду Херсонської області.

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 22.05.2008 р. №298-УІ ОСОБА_1 , обрано безстроково на посаду судді Великолепетиського районного суду Херсонської області.

Рішення Вищої Ради Правосуддя № 70/0/15-22 від 26.01.2022 р., наказом №02-03/7 від 26.01.2022р. звільнений з посади судді Великолепетиського районного суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи зі стажу судді 19 років в розмірі 50% від місячної суддівської винагороди працюючого судді.

З 27.01.2022 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України Про судоустрій і статус судів від 02.06.2016 року №1402 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В рішенні зазначено, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді (на дату звернення до Вищої ради правосудця) становить 19 років 2 місяці 22 дні; - стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку - понад 36 років.

Джерела права й акти їх застосування.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Згідно із ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402).

Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у ч. 3 ст. 142 Закону № 1402, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи.

Згідно із ст. 137 Закону № 1402 до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 п. 34 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402 встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Висновки суду.

Отже, враховуючи зміст положень абз. 4 п. 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402, стаж роботи судді, призначеного на посаду до набрання чинності цим Законом, має визначатися відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення.

Як встановлено судом, стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді на день подання заяви про відставку становить 19 років 2 місяці 22 дні.

Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів» та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Згідно із частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» у редакції, чинній на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

До стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді підлягає зарахуванню половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, а також період проходження строкової військової служби, який становить 1 рік 10 місяців 13 днів.

Крім того, до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді підлягає зарахуванню час роботи в органах прокуратури Херсонської області на посадах стажиста помічника прокурора, стажиста слідчого прокуратури, слідчого прокуратури, прокурора, який становить загалом 12 років 2 місяці 1 день.

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який має стаж роботи у галузі права не менш як три роки.

Водночас відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 9901/15/21, положення (припис), виражене й закріплене у частині другій статті 137 Закону № 1402-VIII, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», треба розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи).

Отже, окрім часу роботи на посадах в органах прокуратури Херсонської області, який, як зазначено вище, підлягає зарахуванню до стажу роботи на посаді судді на підставі частини четвертої статті 43 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус суддів», до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді відповідно до частини другої статті 137 цього Закону також зараховується час (стаж) його роботи на посаді юриста з 4 березня по 14 жовтня 2002 року (7 місяців 10 днів).

Отже, загальний стаж роботи судді Великолепетиського районного суду Херсонської області Соловйова В.В., що дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% становить понад 36 років

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% від заробітної плати судді відповідного суду.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу роботи суддею 36 років 3 місяці та 28 днів в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 25.01.2022 року, з урахуванням проведених виплат.

Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та достатнім в даному випадку.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул.28 Армії, 6, м. Херсон, 73005, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна, 9, м. Київ, 01014, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% від заробітної плати судді відповідного суду.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Херсонській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи зі стажу роботи суддею 36 років 3 місяці та 28 днів в розмірі 90 відсотків місячної суддівської винагороди працюючого судді з 25.01.2022 року, з урахуванням проведених виплат.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко