Справа № 120/10999/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 грудня 2023 р. Справа № 120/10999/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 05.07.2023 в частині відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати ОСОБА_1 трудовий пільговий стаж з 01.02.1989 по 16.04.1995;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 13.12.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 03.01.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак рішенням від 11.01.2023 №64 пенсійний орган відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах. Не погоджуючись із даним рішенням. Позивач оскаржила його до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.05.2023 у справі №120/1695/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.01.2023.

Проте, розглянувши повторно заяву ОСОБА_1 , відповідач знову прийняв рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 25.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

11.08.2023 представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/1695/23 від 24.05.2023 до загального страхового стажу зараховано період навчання з 01.09.1981 по 14.07.1984.

Відповідач зазначає, що згідно з п. 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховується до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління ПФУ №18-1 від 10.11.2006 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за №1231/13105, у разі ліквідації підприємства без визнання правонаступника, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на підтвердження пенсії. На підставі рішення № 2 від 06.02.2018 року Комісії про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, до пільгового стажу зараховано періоди з 07.05.1989 по 21.08.1992, тоді як відмовлено в підтвердженні періоду роботи з 22.08.1992 по 01.12.2003, як такого що дає право на пенсію на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про проведення та результати атестації робочих місць. Отже, при прийнятті оскаржуваного рішення було прийнято до уваги рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як індивідуального правового акту стосовно позивачки, що є одночасно і правозастосовчим актом. Враховуючи усе вище зазначене, страховий стаж ОСОБА_1 склав 38 років 5 місяців 1 день. Пільговий стаж за Списком №2 - 3 роки 3 місяці 16 днів, чого недостатньо для призначення пенсії за Списком №2.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

03.01.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На момент звернення із вказаною заявою позивач досягла 57-річного віку.

За принципом екстериторіальності заяву позивача передано на розгляд Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

За результатами опрацювання наданих позивачем документів, ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення №64 від 11.01.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу.

Вказане рішення пенсійного органу ОСОБА_1 оскаржила до Вінницького окружного адміністративного суду.

Рішенням суду від 24.05.2023 у справі №120/1695/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 11.01.2023 року № 64.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1981 року по 14.07.1984 року згідно диплому серії НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2023 року про призначення пенсії за віком на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На виконання рішення суду від 24.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянуто заяву позивача від 03.01.2023 та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №64 від 05.07.2023 у зв`язку з відсутністю необхідно пільгового стажу.

Зазначено, що відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, жінкам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які народилися в період з 01.10.1965 року по 31.03.1966 року після досягнення 51 року і за наявності страхового стажу в період з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року - не менше 21 року, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням встановлено, що стаж заявника на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 становить 3 роки 3 місяці 16 днів.

Відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за списком №2 періоду роботи з з 22.08.1992 по 01.12.2003, оскільки відсутні дані про проведення та результати атестації робочих місць.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Так, відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 розділу XIV-1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, жінкам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які народилися в період з 01.10.1965 року по 31.03.1966 року після досягнення 51 року і за наявності страхового стажу в період з 01.04.2022 року по 31.03.2023 року - не менше 21 року, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно п.3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У свою чергу, п.10 цього Порядку передбачає, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведенні атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україну від12.08.93 №637.

Із аналізу наведених положень слідує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У даному випадку, як слідує із матеріалів справи, за наслідками розгляду поданих позивачем матеріалів, відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача періоди її діяльності з 07.05.1989 по 21.08.1992 на посаді гальваника ділянки гальвано-лако-фабропокриттів на Могилів-Подільському приладобудівному заводі.

У той же час, відповідач вказує на відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 22.08.1992 по 01.12.2003 (11 років 03 місяці 10 днів), огляду на відсутність даних про результати атестації робочих місць.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , позивач 01.02.1989 прийнята ученицею гальваника, 07.05.1989 присвоєно третій розряд гальваника ділянки гальвано-лако-фарбопокриттів, 17.04.1995 переведена в ОКС, 01.12.2003 звільнена з роботи за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України.

Надаючи оцінку даним твердженням представника відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до Наказу №20-П від 28.02.1995 Акціонерного товариства «Могилів-Подільський приладобудівний завод», проводилась атестація робочих місць відповідно до «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442, Закону України «Про пенсійне забезпечення» та на підставі висновків атестаційної комісії підприємства, наказ №138 від 03.05.1993 «Про проведення атестації робочих місць по умовам праці».

Даним наказом передбачено, як проведення атестації робочих місць за умовами праці так і затверджено (додатки до наказів) перелік посад і професій, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, що прописано в преамбулі тексту Наказу.

При цьому, процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 4.2. Порядку №383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За правилами п.п. 4.3, 4.4, 4.5 Порядку №383, у разі підтвердження права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 Порядку № 383.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 Порядку № 383.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку №383, встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок № 442) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Тобто, період роботи з 21.08.1992, тобто після набрання чинності Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 зараховується до пільгового стажу виключно за результатами атестації робочих місць.

Отже, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442, та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій передбачено, що періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442, та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Нормами Порядку №442 встановлено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговім пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відтак, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за переліком, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження результатів атестації умов праці, проведеної після 21 серпня 1992 року.

У даному випадку, як слідує із матеріалів справи, відповідачем зараховано до пільгового стажу позивача лише період роботи позивача до 22.08.1992.

При цьому, відповідачем не заперечується віднесення посади позивача гальваник, до переліку професій, що містяться у Списку №2.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідачем не заперечується факт роботи позивача на посаді гальваника у спірні періоди, суд приходить до висновку, що не зарахування відповідного періоду роботи до пільгового стажу позивача лише через порушення роботодавцем терміну проведення чи/або не проведення чергової атестації робочих місць є необґрунтованим, адже доказів того, що у зазначений вище період на даному підприємстві докорінно змінились умови і характер праці за посадою, представником відповідача не надано, а матеріали справи не містять.

Крім того, доданим до матеріалів справи Наказу №20-П від 28.02.1995 підтверджено проведення на Акціонерному товаристві «Могилів-Подільський приладобудівний завод» атестації робочих місць.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 22.08.1992 по 01.12.2003.

Тому, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 05.07.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд зазначає, що оскільки дії відповідача щодо не зарахування пільгового стажу позивача виражені у рішенні №64 від 05.07.2023, яке визнане судом протиправним, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог про визнання протиправними дій відповідача в частині відмови у призначенні пенсії за віком.

Щодо вимоги позивача про зарахування до пільгового трудового стажу періоду з 01.02.1989 по 16.04.1995, то суд зазначає, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 позивач 01.02.1989 прийнята ученицею гальваника, натомість матеріали справи не містять доказів, що учень також відносить до посад за Списком №2. Відповідачем зараховано до пільгового трудового стажу позивача період з 07.05.1989 по 21.08.1992, тому суд погоджується з позицією Головного управління Пенсійного фонду України щодо зарахування пільгового трудового стажу з 07.05.1989. А щодо періоду по 16.04.1995, то оскільки суд дійшов висновку про наявність у позивача права на зарахування до пільгового стажу період з 22.08.1992 по 01.12.2003, то період 16.04.1995 входить у вказаний проміжок часу. Тому, враховуючи, що зарахуванню підлягає період з 07.05.1989, то вимоги у цій слід задовольнити частково.

При цьому, зарахування періоду роботи з 22.08.1992 по 01.12.2003 до пільгового стажу позивача, в сукупності із періодами його роботи, зарахованими відповідачем, що становить 3 роки 3 місяці 16 днів, свідчить про наявність у ОСОБА_1 більш ніж 10 років пільгового стажу за Списком №2 та враховуючи вік заявниці 57 років та страховий стаж 38 років 5 місяців 1 день, що свідчить про наявність підстав для призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У даному ж випадку, враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах після трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, суд приходить до висновку, що вона має право на призначення відповідного виду пенсії саме з 03.01.2022 (з дня звернення до пенсійного органу).

За приписами вимог пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №64 від 05.07.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за Списком №2 період з 22.08.1992 по 01.12.2003 та призначити ОСОБА_1 з 03.01.2022 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна