Справа № 440/7690/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 р. Справа № 440/7690/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 (суддя Шевяков І.С.; м. Полтава) по справі № 440/7690/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області), Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації (далі також відповідач-2, Департамент) в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яка полягає у відмові призначити позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 27 квітня 2022 р. замість 27 липня 2022 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 27 квітня 2022 р. згідно звернення від 27 квітня 2022 р.;

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, яка полягає у відмові виплатити позивачеві державну соціальну допомогу за період часу з 27.04.2022 по 01.08.2022, що складає 6300 грн. (травень-липень 2022 р.);

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, виплатити позивачу державну соціальну допомогу за період часу з 27.04.2022 по 01.08.2022 у сумі 6300 грн. (травень-липень 2022 р.).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 у справі № 440/5101/22 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 59 від 03.06.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву від 01.06.2022, з урахуванням висновків суду. Згідно висновку суду встановлення категорії "інвалідність з дитинства" МСЕК особам ще до їх повноліття чинним законодавством не передбачено. Таким чином, статус "інвалід з дитинства" встановлюється в день надходження до комісії документів виключно після 18 років. Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 302/1149/16-а. Згідно з висновком МСЕК від 15.08.2012 ОСОБА_1 був визнаний інвалідом по зору з дитинства довічно. Враховуючи викладене, позивач просив відповідача призначити йому пенсію у зв`язку із втратою годувальника з 27.04.2022 замість 27.07.2022 для отримання державної соціальної допомоги в органах соціального захисту населення за період часу з 27.04.2022 по 27.07.2022.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 18 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію в разі втрати годувальника з 01.07.2022.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника з 01.06.2022.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Позивач частково не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року частково (в частині відмови у задоволенні позовних вимог) та ухвалити нове судове рішення у відповідній частині шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити позивачу пенсію у зв`язку з втратою годувальника за червень 2022 р. у сумі 2061,75 грн та зобов`язати Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити позивачу державну соціальну допомогу за червень та липень 2022 р. у загальній сумі 4200 грн.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що відмовляючи у позові в частині стягнення з Департаменту на користь позивача державної соціальної допомоги за червень та липень 2022 у загальній сумі 4200 грн., суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку, що позивач не звертався за призначенням державної соціальної допомоги до відповідача 01.06.2022, а тому державна соціальна допомога призначена з дня його звернення до відповідача-2. Вказує, що позивач має право звернутися за державною соціальною допомогою до органів соціального захисту населення виключно після переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника органами Пенсійного фонду України, що визначено ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Станом на теперішній час, відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, не перевів позивача на пенсію по втраті годувальника з 01.06.2022 , а тому позивач позбавлений можливості звернутися до органів соціального захисту населення за призначенням державної соціальної допомоги з 01.06.2022.

ГУПФУ в Полтавській області також не погодилось з рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, при неповному дослідженні судом доказів, які були надані відповідачем, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що на виконання рішення суду від 20.12.2022 по справі № 440/5101/22 Управлінням повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 01.06.2022 та розпорядженням від 13.06.2023 переведено заявника з 01.07.2022 на пенсію в разі втрати годувальника шляхом виділення частки з основної пенсії згідно з вимогами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, покладені судом зобов`язання виконані управлінням у порядку, встановленому судовим рішенням та в межах повноважень, покладених на управління Пенсійного фонду. Стосовно зобов`язання судом першої інстанції перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника з 01.06.2022 скаржник зазначає, що позивач звернувся до суду в межах справи №440/7690/23 з тими самими позовними вимогами, що розглядалися в справі №440/5101/22. На переконання скаржника, позивач не погоджується з виконанням рішення суду, що не може бути підставою для повторного розгляду справи, тому у задоволенні вимог позивача належить відмовити.

Відповідач-2 подав відзиви на апеляційні скарги позивача та відповідача-1 в яких, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.12.2022 у справі № 440/5101/22 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 59 від 03.06.2022;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.06.2022, з урахуванням висновків суду;

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі № 440/5101/22 ОСОБА_1 з 01.07.2022 переведено на пенсію в разі втрати годувальника.

Позивач не погодився з датою, з якої йому призначено пенсію в разі втрати годувальника - 01.07.2022, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково вимоги позивача суд першої інстанції виходив з приписів ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до якої пенсія призначається з дня звернення за пенсією та дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 зі заявою 01.06.2022, що підтверджено також судовим рішенням у справі № 440/5101/22, то відповідач повинен був перевести позивача на пенсію по втраті годувальника саме з цієї дати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, звернутих до відповідача-2, суд першої інстанції виходив з того, що Департамент не наділений повноваженнями проводити нарахування (виплату) державної соціальної допомоги, вказане питання відноситься до компетенції Управління соціального захисту населення виконкому Шевченківської районної у м. Полтаві ради. З цих підстав суд дійшов висновку, що відповідачем-2 не допущено протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах, оскільки заява ОСОБА_1 від 01.08.2022 Департаментом взагалі не розглядалась та допомога не призначалась.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон № 1058-ІV).

Згідно з статтею 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна її розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв`язку з втратою годувальника на всіх членів сім`ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, частиною першою статті 36 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок № 22-1).

Згідно з абзацом 1 пункту 1.1 розділу I Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 2.3 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції стосовно дати призначення позивачу пенсії по втраті годувальника, колегія суддів зазначає таке.

Строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії врегульовані статтею 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача-1 із заявою від 01.06.2022 про переведення із пенсії по інвалідності на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого батька ОСОБА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), тобто звернення за призначенням такого виду пенсії надійшло після спливу 12 місяців з дня смерті годувальника. При цьому обставина звернення позивача до ГУПФУ із заявою про призначення пенсії від 01.06.2022 встановлена судовим рішенням у справі №440/5101/22, яке набрало законної сили. Жодних доказів того, що позивач звертався до пенсійного органу у встановленому законодавством порядку за призначенням пенсії 27.04.2022 матеріали справи не містять та судом не встановлено.

За таких обставин, відповідач-1 повинен був призначити позивачу пенсію по втраті годувальника з дати звернення за пенсією - 01.06.2022, отже дії відповідача щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію в разі втрати годувальника з 01.07.2022 є неправомірними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог щодо визнання неправомірними дій відповідача та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника з 01.06.2022.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що позивач звернувся до суду з тими самими позовними вимогами, що розглядалися в справі №440/5101/22, колегія суддів відхиляє, оскільки у межах справи №440/5101/22 судом не досліджувалось питання дати, з якої ОСОБА_1 необхідно призначити пенсію.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, заявлених до відповідача-2, колегія суддів зазначає таке.

Законом України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" від 16 листопада 2000 року №2109-IIІ (далі - Закон №2109-IIІ) відповідно до Конституції України гарантовано особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму.

Згідно ст. 1 Закону Закон №2109-IIІ особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", призначається за вибором осіб з інвалідністю з дитинства (законних представників осіб з інвалідністю з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей з інвалідністю) державна соціальна допомога відповідно до цього Закону або пенсія чи державна соціальна допомога згідно із Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю".

При цьому якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю") і державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, ці виплати призначаються одночасно.

Аналогічні положення закріплені в Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 79 (надалі - Порядок).

Згідно пунктом 3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79 призначення і виплата державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та допомоги на поховання проводяться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад, до складу території яких входять міста обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Заяви про призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд, допомоги на поховання, до яких додаються необхідні документи (далі - заява з документами), приймаються органами соціального захисту населення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Департамент не наділений повноваженнями проводити нарахування (виплату) державної соціальної допомоги, адже ці повноваження відносяться до компетенції Управління соціального захисту населення виконкому Шевченківської районної у м.Полтаві ради.

У зв`язку з цим, відповідачем-2 в порядку звернення громадян розглянуто звернення позивача щодо виплати державної соціальної допомоги, як особі з інвалідністю з дитинства та пенсії за рішенням суду, та надано відповідь від 29.05.2023 № З-943/02.2 в межах своїх повноважень, в якому, повідомлено заявника, зокрема, що за повідомленням територіального управління соціального захисту населення ОСОБА_1 01.08.2022 подано заяву на призначення державної соціальної допомоги, як особі з інвалідністю з дитинства, та що саме з цієї дати позивачу призначено державну соціальну допомогу, як особі з інвалідністю з дитинства, у розмірі 2100 грн на місяць.

При цьому доказів того, що позивач звертався 01.06.2022 до територіального управління соціального захисту населення в установленому законодавством порядку із заявою про призначення державної соціальної допомоги, матеріали справи не містять та судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем-2 у спірних правовідносинах не порушено прав позивача, підстави для зобов`язання Департаменту виплатити позивачу державну соціальну допомогу за період часу як з 27.04.2022, так і з 01.06.2022 по 01.08.2022 у суду відсутні.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 по справі № 440/7690/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова