Справа № 756/14605/23
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадженя 2-а/756/167/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Потороча В.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАТ № 8033004 від 28 жовтня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу і розмірі 680,00 грн і закрити справу; вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивачзазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено, що 26 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-benz E 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Лобановського,16 в м.Києві, здійснив рух в смузі для руху громадського транспорту, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8, 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України. Інспектором УПП у м.Києві 28 жовтня 2023 року виявлено транспортний засіб та водія, який 26 жовтня 2023 року скоїв адміністративне правопорушення, що зафіксоване в автоматичному режимі, склав постанову про притягнення до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Позивач вважає постанову незаконною, прийнятою із порушенням вимог законодавства, такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Позивач стверджує, що рухаючись пр. Лобановського в м.Києві, мав намір здійснити поворот праворуч, тому зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині, тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення. Також зауважує, що адміністративне правопорушення сталося 26 жовтня 2023 року у Солом`янському районі, а оскаржувана постанова складена через два дні 28 жовтня 2023 року у Деснянському, тобто не за місцем вчинення.

Також позивач посилається на ту обставину, що інспектором поліції належним чином не задокументовано та йому не доведено факт порушення ним ПДР належними та допустимими доказами. Посилаючись на постанови ВС від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, просить скасувати оскаржувану постанову. Заявлено клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. З огляду на характер спірних правовідносин, категорію справи, судом визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Уповноваженою особою Департаменту патрульної поліції 04 грудня 2023 року подано до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В мотивування поданого відзиву зазначає, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог діючого законодавства. Під час несення служби, 28 жовтня 2023 року інспектором ПП виявлений транспортний засіб Mersedes-benz E 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого напередодні, 26 жовтня 2023 року по пр. Лобановського в м.Києві, допустив порушення п.1.9,17.1 ПДР, а саме здійснив рух автомобіля по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8,5.11, що зафіксовано на камерах відеоспостереження безпечного міста. До відзиву долучений відеозапис з бодікамери інспектора ПП та відеозапис фіксації обставин адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що 26 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-benz E 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Лобановського,16 в м.Києві, здійснив рух в смузі для руху громадського транспорту, на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8, 5.11, чим порушив п.17.1 ПДР України. За що у відношенні нього складено постанову 28 жовтня 2023 року й притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Інспектором УПП у м.Києві 28 жовтня 2023 року виявлено транспортний засіб та водія, який 26 жовтня 2023 року скоїв адміністративне правопорушення, що зафіксоване в автоматичному режимі, склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Як встановлено з дослідженого відеозапису з бодікамери інспектора патрульної поліції, 28 жовтня 2023 року ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху. Йому сповіщена підстава зупинки, зокрема здійснював рух по колу без увімкнення покажчика повороту, також не вмикав покажчики повороту при перестроюванні. Також інспектор сповістив про порушення привила проїзду по смузі громадського транспортну. Інспектор продемонстрував водію фіксацію порушення на мобільному пристрої.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до ст.122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Суд не може визнати обґрунтованими та доведеними твердження позивача про відсутність доказів фіксації вчиненого ним 26 жовтня 2023 року порушення п.17.1 ПДР. Що спростовується дослідженим відеозаписом з камери «безпечне місце», де зафіксовано, що автомобіль Mersedes-benz E 200, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухається в полосі, позначеній дорожнім знаком 5.8,5.11, без увімкнутого покажчика повороту, що спростовує твердження позивача, що він мав намір здійснити поворот праворуч.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Посилання позивача на практику Верховного Суду, не можна застосувати до спірних правовідносин, оскільки обставини даної справи і встановлені судом касаційної інстанції є різними. В матеріалах даної справи є докази фіксації порушення ПДР позивачем на камеру безпечного місця, а не лише твердження інспектора поліції.

Складання постанови про притягнення до відповідальності 28 жовтня 2023 року, а не в день вчинення порушення 26 жовтня 2023 року, не може бути підставою для увільнення від відповідальності, строк притягнення особи до відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП не закінчився.

Як встановлено з досліджених доказів, позивач не заперечував факту вчиненого ним правопорушення, він заперечував про наявність належних й допустимих доказів фіксації працівниками патрульної поліції вчиненого ним порушення.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що оскаржувана постанова серії ЕАТ№ 8033004 від 28 жовтня 2023 року прийнята уповноважено особою, із дотриманням вимог діючого законодавства, за наявністю допустимих та достатніх доказів для доведеності вчинення ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, тому відсутні правові підстави для її скасування.

Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Департаменту патрульної поліції щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик