Справа № 520/7293/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 520/7293/23

адміністративне провадження № К/990/40392/23

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року

у справі №520/7293/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури в частині невиплати середнього заробітку за весь час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні за період з наступного дня після звільнення, тобто з 25.04.2020 до моменту проведення фактичного розрахунку 18.01.2023, виходячи із середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , а саме 1048500 гривень 45 копійок (один мільйон сорок вісім тисяч п`ятсот гривень сорок п`ять копійок);

- стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні за період з наступного дня після звільнення, тобто з 25.04.2020 до моменту проведення фактичного розрахунку 18.01.2023, виходячи із середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , а саме 1048500 гривень 45 копійок (один мільйон сорок вісім тисяч п`ятсот гривень сорок п`ять копійок).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі №520/7293/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури в частині невиплати середнього заробітку за час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні за період з 19.07.2022 року по 18.01.2023 року, виходячи із середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_1 (сорок сім тисяч сто двадцять) грн. 14 коп.

Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні за період з 19.07.2022 року по 18.01.2023 року, виходячи із середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_1 (сорок сім тисяч сто двадцять) грн. 14 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 520/7293/23 змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції постанови, а абзаци другий та третій резолютивної частини рішення в наступній редакції.

Визнано протиправною бездіяльність Харківської обласної прокуратури в частині невиплати середнього заробітку за час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні за період з 25.04.2020 по 25.10.2020, виходячи із середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_2 (тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят чотири) грн 88 коп.

Стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належної ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні за період з 25.04.2020 по 25.10.2020, виходячи із середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , а саме 31754 (тридцять одна тисяча сімсот п`ятдесят чотири) грн 88 коп.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.

Так скаржник зазначає про необхідність у відступленні від висновку щодо застосування статті 117 КЗпП України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, а саме - застосована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 30.11.2020 року у справі № 480/3105/19.

Відступ - це інший підхід до застосування тієї ж норми права у подібних правовідносинах, щодо якої такий висновок сформовано.

Крім того, необхідність відступу від висновку, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду має виникати з певних визначених об`єктивних причин і такі причини повинні бути чітко визначені та аргументовані скаржником при посиланні на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Обґрунтованими підставами для відступу від уже сформованої правової позиції Верховного Суду можуть бути, зокрема, зміна законодавства; зміни у правозастосуванні, зумовлені розширенням сфери застосування певного принципу права або ж зміною доктринальних підходів до вирішення питань, необхідність забезпечити єдність судової практики у застосуванні норм права тощо.

Також причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, помилковість тощо).

Разом з тим, в постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №480/3105/19 сформованого правову позицію щодо застосування критеріїв зменшення розміру відшкодування, визначеного відповідно до ст. 117 КЗпП України (в редакції, що діяла до внесення змін Законом №2352-ІХ від 01 липня 2022 року).

Разом з тим, судами в цій справі застосовано цю ж норму права (ст. 117 КЗпП України), але в іншій редакції, яка діє з 19 липня 2022 року, що не дає обгрунтованих підстав для відступлення від сформованого висновку Верховного Суду щодо застосування норми права (ст. 117 КЗпП України в редакції до внесення змін Законом №2352-ІХ).

Враховуючи, що скаржником не обґрунтовано необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 2 частини 4 статті 328 КАС України.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі №520/7293/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська