Справа № 420/14020/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій позивач просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Вiддiлу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Пiвденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.06.2023 року по зведеному виконавчому провадженню № 61899335 про результати перевірки законності виконавчого провадження в частині визнання дій старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) Чуб К.О. при винесенні постанови про зупинення вчинення дій за виконавчим провадженням № 66921288 такими, що проведені з порушенням вимог пункту 10 частини 1 та частини 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та в частині скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) Чуб К.О. про зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 66921288 від 08.11.2021;

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Пiвденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.06.2023 по виконавчому провадженню № 66921288 про скасування процесуального документу, а саме - постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.2021 року по ВП № 66921288;

визнати такою, що не підлягає виконанню постанову Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.09.2018 року по ВП № 57262979 про стягнення виконавчого збору;

зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 66921288;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» судові витрати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 відкрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії; відмовлено у відкритті провадження в частині позовної вимоги про визнання такою, що не підлягає виконанню постанови від 20.09.2018 ВП №57262979 про стягнення виконавчого збору.

29.06.2023 КП «Теплопостачання міста Одеси» подало до суду заяву про зміну позовних вимог, у якій просило визнати протиправною та скасувати постанову від 20.09.2018 ВП №57226979 про стягнення виконавчого збору; поновити строк на оскарження у суді вказаної постанови з підстав її отримання лише 05.06.2023.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 відмовлено позивачу у поновленні строку на оскарження постанови від 20.09.2018 ВП №57262979 про стягнення виконавчого збору; заяву про зміну позовних вимог повернуто заявнику з підстав пропуску строку звернення до суду та відсутності поважних причин для його поновлення.

Рішенням ОААС від 22.08.2023 задоволено позов Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" частково. Визнана протиправною та скасована постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.06.2023 по виконавчому провадженню № 66921288 про скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 08.11.2021 року по ВП № 66921288. В задоволенні решти вимог відмовлено. Рішення суду відповідачем було оскаржено, але постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 апеляційна скарга відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишена без задоволення, а рішення суду - залишено без змін.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 року апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційний суд зазначив, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Так, ст.123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку ніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними. Таким чином, суд першої інстанції повинен був вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку із наведенням інших підстав для поновлення строку. Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції передчасно залишив позов без розгляду, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з вищезазначеного, суд приймає справу № 420/1402/23 до провадження.

Відповідно до ч.ч.2, 6 ст.12 КАС України та оцінюючи справу за критеріями, переліченими у ч.3 ст.257 КАС України критеріїв, які суд враховує при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження, суддя прийшов до висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, при новому розгляді суд має повторно розглянути заяву позивача від 29.06.2023 про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.09.2018 по ВП № 57262979 про стягнення виконавчого збору. Позивач у заяві просив поновити термін звернення до суду з даною вимогою, посилаючись на те, що перебіг часу починається з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод та інтересів, а це дата 05.06.2023 - дата отримання позивачем постанов від 01.06.2023 Вiддiлу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Пiвденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.06.2023 по зведеному виконавчому провадженню № 61899335 та постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Пiвденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.06.2023.

Позивач вважав, що порушення прав, свобод та інтересів КП "ТМО" фактично відбулося з моменту отримання відповідних оскаржуваних постанов, адже це обумовило подальшу можливість повноти дій з виконання постанови про стягнення виконавчого збору, як виконавчого документу, що є підставою для вчинення щодо боржника - КП "ТМО", усіх виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавчу службу".

07.07.2023 від представника відповідача-2 надійшло заперечення на заяву про зміну позовних вимог, в якій він зазначає, що 20.09.2018 державним виконавцем Відділу, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону "Про виконавче провадження", в редакції, яка діяла на момент її винесення, винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №57262979, копію постанови направлено боржнику. В подальшому виконавчий документ (наказ господарського суду) був повернутий стягувачу на його прохання на підставі п.1 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", а постанова про стягнення виконавчого збору була пред`явлена до виконання в окремому виконавчому провадженні, що не суперечить законодавству.

Згідно ч. 3 ст. 40 цього Закону "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Позивач пропустив строк для звернення до суду з вимогами про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 20.09.2018 ВП № 57262979, також відповідач заперечує проти поновлення даного строку.

У вирішенні питання щодо оцінки поданої заяви, суд в ухвалі від 28.07.2023 зазначив, що строк оскарження постанови від 20.09.2018 по ВП № 57262979 до суду встановлений протягом 10 днів з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав, свобод та інтересів. Про існування постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.09.2018 по ВП № 57262979 про стягнення виконавчого збору позивачу було відомо п`ять років тому, оскільки вона була винесена державним виконавцем одночасно з відкриттям виконавчого провадження по виконанню наказу № 916/1013/17, виданому 01.08.2017 господарським судом Одеської області. Постанова прийнята державним виконавцем у відповідності до вимог законодавства, враховуючи редакцію Закону, яка діяла на момент її винесення. Цю обставину позивач не заперечує.

Так позивач зазначає, що відповідно до пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" № 1730-VIII від 03.11.2016 були також внесені відповідні зміни щодо не стягнення виконавчого збору і до Закону України "Про виконавче провадження", а саме: "1) частину п`яту статті 27 доповнити пунктом б такого змісту: 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом".

Таким чином, з дати внесення вказаних змін, пунктом 6 частини 5 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України № 1730-VIII від 14.07.2021, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

На час прийняття постанови про стягнення виконавчого збору заборгованість КП "ТМО" за вказаним виконавчим провадженням не була врегульована згідно Закону № 1730-VIII. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 24.11.2021 № 304 КП "ТМО" включено (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) до вище Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості у відповідності до вимог Закону України № 1730-VIII від 03.11.2016. Отже, з цього часу позивач мав право звернутись до суду з позовом про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Посилання позивача на те, що строк для оскарження постанови про стягнення виконавчого збору слід рахувати з моменту скасування постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження від 08.11.2021, суд в увхалі від 28.07.2023 вважав необґрунтованим. Зупинення виконавчого провадження не дозволяє державному виконавцю вчиняти будь-які дії щодо стягнення коштів з позивача, як боржника. Разом з тим, зупинення виконавчого провадження не перешкоджає позивачу оскаржити будь-яку постанову державного виконавця, яка на його думку, є протиправною. Це, в тому числі, підтверджує факт звернення позивача з позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 20.09.2018 ВП № 57262979 (справа № 640/28940/21). При новому розгляді заяви суд не вбачає підстав для відзоду від викладеної в ухвалі від 28.07.2023 правової позиції.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України розглядаються особливі провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Так, частиною другою зазначеної статті встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позивач пропустив строк для звернення до суду з вимогою про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 20.09.2018 ВП № 57262979, поважних підстав для поновлення строку суд не вбачає.

Враховуючи наведене, а також вказівки апеляційного суду, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, якщо підстави, вказані нею у заяві про поновлення строку, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 122, 169, 243, 248, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти до провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії.

Справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Залишити без руху позов про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 20.09.2018 ВП №57226979 про стягнення виконавчого збору.

Надати Комунальному підприємству "Теплопостачання міста Одеси" для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В.Хом`якова