Справа № 320/10492/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

22 грудня 2023 року м. Київ 320/10492/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку (Київська область, м. Біла Церква, вул. Комендантська 10).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2016 та 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби та індексації грошового забезпечення за період з 2016 по 2019 роки. Зобов`язано Білоцерківське зональне відділення Військової служби правопорядку (Київська область, м. Біла Церква, вул. Комендантська 10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за періоди 2016 та 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Зобов`язано Білоцерківське зональне відділення Військової служби правопорядку (Київська область, м. Біла Церква, вул. Комендантська 10, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 19.06.2019.

Рішення набрало законної сили 01.05.2021.

26.07.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення заяву без розгляду, з огляду на наступне.

Положеннями статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент подання заяви про роз`яснення) передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі в порядку, визначеному цим Кодексом.

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент подання заяви) документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (частина десята статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України).

Натомість, у другому реченні підпункту 15.16 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент подання позовної заяви та відкриття провадження у даній справі) зазначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Судом установлено, що оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС) було опубліковано Державною судовою адміністрацією України в газеті "Голос України" N 229 (6984) від 01.12.2018.

Згодом у газеті "Голос України" N 42 (7048) від 01.03.2019 опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно з яким, ураховуючи рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 N 624/0/15-19 і результати обговорення із судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС, Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" N 229 (6984) від 01.12.2018.

При цьому, відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент подання позовної заяви та відкриття провадження у даній справі) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Проте суд наголошує, що Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 N 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 12.04.2018 N 16; далі - Положення N 30), передбачає можливість до початку функціонування ЄСІТС використання судами в тестовому режимі окремих інструментів електронного правосуддя, серед яких і підсистема "Електронний суд".

У пункті 2.3 указаного рішення визначено, що окремі норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду, які, зокрема, стосуються використання підсистеми "Електронний суд", набирають чинності та можуть використовуватися у тестовому режимі виключно для судів та органів системи правосуддя, визначених пілотними, згідно з відповідним наказом Державної судової адміністрації України.

Відповідний перелік пілотних судів для можливості тестування підсистеми "Електронний суд" визначено наказом Державної судової адміністрації України від 22.12.2018 N 628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах". Згідно вказаного наказу тестовий режим експлуатації підсистеми "Електронний суд" запроваджено у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Під час тестової експлуатації підсистеми "Електронний суд" судам та учасникам судового процесу необхідно керуватися вимогами Положення N 30.

Наказом ДСА України від 01.06.2020 N 247 з 01.06.2020 запроваджено в дослідну експлуатацію підсистеми "Електронний суд" та "Електронний кабінет" у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 01 липня 2020 року - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (далі пілотні суди)".

З дня видання цього наказу ДСА України від 01.06.2020 N 247 визнано такими, що втратили чинність:

наказ ДСА України від 22.12.2018 N 628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах";

наказ ДСА України від 26.04.2019 N 429 "Про внесення змін до наказу ДСА України від 22.12.2018 N 628".

Згідно з вимогами Положення N 30 надсилання в електронній формі процесуальних документів до суду має здійснюватися із використанням сервісу підсистеми "Електронний суд", розміщеному за посиланням у мережі Інтернет: https://cabinet.court.gov.ua/login.

Для можливості користування цим сервісом необхідно здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) з обов`язковим використанням власного електронного цифрового підпису.

Отже, надсилання процесуальних документів в електронній формі передбачає використання сервісу підсистеми "Електронний суд", розміщеного за посиланням у мережі Інтернет: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно до попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного цифрового підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до місцевих та апеляційних судів із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи чи його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами виключно з використанням підсистеми "Електронний суд" в електронній формі з обов`язковим скріпленням власним електронним цифровим підписом учасника справи через Електронний кабінет.

Здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) за відсутності власного електронного підпису неможливо. Тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс вважаються такими, що подані з використанням власного електронного підпису.

Проте, заява про роз`яснення судового рішення надійшли у електронній формі на електронну адресу Київського окружного адміністративного суду, а не за допомогою підсистеми "Електронний суд".

Відомості про сформування позивачем указаних процесуальних документів у підсистемі "Електронний суд" через Електронний кабінет відсутні, що свідчить про використання ним непередбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до суду.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України від 05 жовтня 2017 року N 2155-VIII "Про електронні довірчі послуги" електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг, зокрема, кваліфікованого електронного підпису.

При цьому, на заяву позивача про роз`яснення судового рішення, яка надійшла у електронній формі на електронну адресу суду не був також накладений і електронний цифровий підпис згідно з Законом України "Про електронні довірчі послуги".

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 169 та пунктом 2 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на те, що перевірка електронного цифрового підпису здійснюється за умови дотримання порядку подачі документів із використанням сервісу підсистеми "Електронний суд", суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без розгляду, як такої, що не підписана.

Аналогічний правовий висновок щодо необхідності повернення (залишення без розгляду) процесуальних документів, поданих до суду електронною поштою, а не з використанням підсистеми "Електронний суд", викладено Верховним Судом у численних рішеннях цього суду, зокрема: постановах від 13.11.2019 у справі N 160/7227/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85645326), від 25.11.2019 у справі N 160/7439/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85902518), від 27.01.2020 у справі N 160/2171/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 87170936), від 19.11.2020 у справі N 855/12305/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92972322), ухвалах від 05.01.2021 у справі N 560/1192/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 94004124), від 04.01.2021 у справі N 160/5093/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93986076), від 30.12.2020 у справі N 640/2923/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93928219), від 29.12.2020 у справі N 260/1714/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93927668) та багатьох інших.

Відповідно до частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

При цьому суд зауважує, що залишення заяви без розгляду свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. Така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки не позбавляє позивача можливості звернутися до суду у встановленому порядку - шляхом сформування заяви у підсистемі "Електронний суд" через Електронний кабінет.

У пункті 35 рішення у справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" від 12.03.2009 (Заява N 20347/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом (див. рішення у справі "Ґолдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року, серія A, N 18, сс. 17-18, п. п. 35-36). Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання такого права стосовно неповнолітніх та психічно хворих осіб (див. рішення у справі "Стаббінґс та інші проти Сполученого Королівства" (Stubbings and Others v. the United Kingdom) від 22 жовтня 1996 року, Reports 1996-IV, с. 1502-3, п. п. 51-52; і у справі "Толстой Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, серія A, N 316-B, сс. 80-81, п. п. 62-67). Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, Суд має з`ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява N 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A N 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Отже, передбачене Кодексом адміністративного судочинства України право суду на залишення заяви без розгляду у випадку її направлення на електронну адресу суду, без використання підсистеми "Електронний суд", внаслідок чого така заява вважається непідписаною, є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування.

Крім того, Верховний Суд в ухвалі від 19.11.2020 у справі N 442/6165/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92972429) зазначив, що обмеження, що пов`язанні з використанням підсистеми "Електронний суд", у тому числі щодо подачі процесуальних документів через Електронний кабінет, є легітимними, пропорційними та не перешкоджають доступу до правосуддя.

Керуючись статтями 44, 167, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського зонального відділення Військової служби правопорядку про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.