Справа № 360/1389/23
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду після усунення її недоліків та відкриття провадження у справі

25 грудня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1389/23
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (вул. Вілєсова, 1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93406) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого звернулася адвокат Герасимова Тетяна Ігорівна (далі представник позивача), до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі відповідач, ГУ НП в Луганській області), в якій представник позивача просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ НП в Луганській області щодо ненарахування та невиплати начальнику управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 29 серпня 2022 року по 15 травня 2023 року, під час виконання обов`язків інспектора взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУ НП в Луганській області;

- зобов`язати ГУ НП в Луганській області нарахувати та виплатити начальнику управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 29 серпня 2022 року по 15 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та запропонано представнику позивача протягом 10-ти (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника): заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він з 21 грудня 2016 року працював начальником управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області.

17 грудня 2021 року ГУ НП в Луганській області винесено наказ № 3453 «Про покарання поліцейського ГУ НП в Луганській області», яким позивача за порушення пункту 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункті 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», абз. 1 пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, наказу ГУ НП в Луганській області від 11 серпня 2016 року № 1985 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників апарату ГУ НП в Луганській області», що виразилося у відсутності на робочому місці 28 жовтня 2021 року у період часу з 9:00 по 13:00 без поважних причин, було звільнено з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області.

20 грудня 2021 року наказом № 460 о/с «По особовому складу» було звільнено з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 .

Не погодившись з указаними наказами, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Луганській області від 17 грудня 2021 року № 3453 «Про покарання поліцейського ГУ НП в Луганській області», згідно якого до полковника поліції ОСОБА_1 , начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП в Луганській області від 20 грудня 2021 року № 460 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області з 21 грудня 2021 року.

Оскільки поновлення на посаді позивача було допущено до негайного виконання, 15 травня 2023 року наказом № 109 о/с позивача було поновлено на посаді з 21 грудня 2021 року.

Листом від 15 травня 2023 року позивача було оповіщено, що оскільки наказом ГУ НП в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 321 о/с позивача було призначено на посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУ НП в Луганській області, за його особистою ініціативою, то він все одно вважається звільненим згідно з наказом від 15 травня 2023 року № 110 о/с. З указаного листа вбачається, що посадовий оклад становить 2400 грн та надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції становить 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

На адвокатський запит представника позивача відповідач надав довідку про розмір грошового забезпечення за два повни календарні останні місяці, які передували звільненню позивача з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області, яке становить за жовтень 2021 року 27708,01 грн та за листопад 2021 року 15711,78 грн, при цьому посадовий оклад позивача за один місяць становив 3600,00 грн, оклад за спеціальне звання 2400,00 грн, надбавка за стаж служби 2700,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 6960,00 грн, а також премія та індексація.

Таким чином, у період з 29 серпня 2022 року по 15 травня 2023 року позивач виконував нижчеоплачувану роботу та незважаючи на поновлення на посаді, позивачу не було виплачено заробітку за цей період, що є порушенням його прав та свобод.

На підставі вказаного представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

Після усунення недоліків позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі не встановлено, тому вважаю за необхідне відкрити провадження у цій справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

На виконання вимог ухвали суду від 04 грудня 2023 року представником позивача подано до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно з пунктом 4 частини дев`ятої статті 171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Щодо заявленого клопотання про поновлення строку звернення до суду суд зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання представником позивача зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 360/474/22 наказом (витяг) ГУ НП в Луганській області від 15 травня 2023 року № 109 о/с «По особовому складу» скасовано наказ ГУ НП в Луганській області від 20 грудня 2021 року № 460 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області з 21 грудня 2021 року.

Відповідно до витягу з наказу ГУ НП в Луганській області від 15 травня 2023 № 110 о/с «По особовому складу» пункт наказу ГУ НП в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 321 о/с викладено в наступній редакції: по батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Луганській області, встановивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» посадовий оклад 2400 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області.

Листом ГУ НП в Луганській області від 15 травня 2023 року позивачу повідомлено, що оскільки наказом ГУ НП в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 321 о/с позивача було призначено на посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУ НП в Луганській області, за його особистою ініціативою, тому він все одно вважається звільненим згідно з наказом від 15 травня 2023 року № 110 о/с.

Питання щодо виплати грошового забезпечення за період незаконного звільнення з посади відповідачем не могло прийматись і не приймалось, оскільки рішення суду першої інстанції набуло законної сили лише в частині поновлення позивача на посаді, а відповідачем було подано апеляційну скаргу.

31 липня 2023 року Першим апеляційним адміністративним судом у справі № 360/474/22 була винесена постанова, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постанова була надіслана представнику позивача 01 серпня 2023 року.

У період з 18 червня 2023 року по 16 липня 2023 року, з 17 липня 2023 року по 15 серпня 2023 року, з 16 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року, з 16 вересня 2023 року по 15 жовтня 2023 року, з 16 жовтня 2023 року по 06 листопада 2023 року полковник поліції ОСОБА_1 перебував у службовому відряджені на полігоні військової частини НОМЕР_1 . Перебуваючи у відряджені позивач не мав ані телефонного, ані інтернет зв`язку.

З 06 листопада 2023 року позивач знаходиться у Донецькій та Луганській областях для виконання розпоряджень, спрямованих для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У зв`язку із зазначеним позивач не міг звернутись до відповідача за отриманням грошової винагороди самостійно або до суду у визначений термін. Додаткова угода до договору про надання правничої допомоги від 12 квітня 2023 року, якою було надано представнику позивача право на звернення від імені позивача до суду з цим позовом, була укладена лише 06 листопада 2023 року (у день від`їзду до Донецької області). Договором були обмежені повноваження представника позивача представництвом в суді по справі № 360/474/22 та направленням запитів.

07 вересня 2023 року представником позивача було направлено адвокатський запит з проханням надати розрахунок сум нараховані та виплачені позивачу.

Листом від 15 вересня 2023 року відповідачем було надано відповідь на адвокатський запит та надіслано довідку про розмір грошового забезпечення за два повні календарні останні місяці, які передували звільненню позивача з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області, яке становить за жовтень 2021 року 27708,01 грн і за листопад 2021 року 15711,78 грн, при цьому посадовий оклад позивача за один місяць становив 3600,00 грн, оклад за спеціальне звання 2400,00 грн, надбавка за стаж служби 2700,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 6960,00 грн, а також премія та індексація.

Частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено строк звернення до суду у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

Оскільки довідка була отримана 15 вересня 2023 року, а доплати так і не були проведені, позивач вирішив звернутись до суду за захистом порушеного права, однак перебуваючи у відряджені не мав можливості реалізувати своє конституційне право на захист.

З урахуванням вказаного представник позивача просить визнати поважною причину пропуску строку на звернення до суду та поновити цей строк.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Так, до 19 липня 2022 року частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, було встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Разом із цим, частиною другою цієї статті до 19 липня 2022 року було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19 липня 2022 року право на заробітну плату не обмежувалось будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з вимогами статті 2 Закону України «Про оплату праці» в структуру заробітної плати входять:

1) основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

2) додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

3) інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частиною першою статті 94 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України (частина друга статті 94 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»).

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок № 260 у редакції, яка діяла на час звільнення позивача зі служби в поліції), визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 11 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Отже, грошове забезпечення поліцейських є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі № 1-13/2013 в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Відповідно до пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 поняття заробітна плата і оплата праці, які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків. Під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових відносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

В аспекті спірних правовідносин поняття грошове забезпечення і заробітна плата, які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення охоплювався застосованим у частині другій статті 233 КЗпП України визначенням законодавство про оплату праці та, відповідно, до 19 липня 2022 року звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежувались будь-яким строком.

Позивач у цій справі звернувся до суду за захистом свого права на належне грошове забезпечення (оплату праці). Позивачем не оскаржуються умови проходження публічної служби або звільнення з неї. Отже, застосуванню до спірних правовідносин стосовно строків звернення до суду підлягають положення КЗпП України, а не КАС України.

Разом з цим, Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, статтю 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Також Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» внесено зміни до статті 116 КЗпП України.

Статтею 116 КЗпП України у редакції, яка діє з 19 липня 2022 року, передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Отже, починаючи з 19 липня 2022 року обмежено строк звернення до суду з позовами про вирішення трудових спорів щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби та щодо виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні. З 19 липня 2022 року у спорах щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби такий строк становить три місяці з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, а у спорах щодо виплати всіх сум, що належать працівникові при звільненні, такий строк становить три місяці з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Разом з цим, пунктом 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» і від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Оскільки у межах спірних правовідносин тримісячний строк звернення до суду почав перебіг під час дії карантину (до 30 червня 2023 року), то після закінчення карантину з наступного дня (01 липня 2023 року) потрібно обчислювати строк звернення до суду та його тривалість буде складати: кількість днів до закінчення карантину + визначений законом процесуальний строк. Тобто на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється.

15 травня 2023 року ГУ НП в Луганській області на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 360/474/22 прийнято наказ (витяг) № 109 о/с «По особовому складу», яким скасовано наказ ГУ НП в Луганській області від 20 грудня 2021 року № 460 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області з 21 грудня 2021 року.

Відповідно до витягу з наказу ГУ НП в Луганській області від 15 травня 2023 № 110 о/с «По особовому складу» пункт наказу ГУ НП в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 321 о/с викладено в наступній редакції по батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону поліції особливого призначення ГУ НП в Луганській області, встановивши відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» посадовий оклад 2400 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області.

Листом ГУ НП в Луганській області від 15 травня 2023 року позивачу повідомлено, що оскільки наказом ГУ НП в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 321 о/с ОСОБА_1 було призначено на посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУ НП в Луганській області, за його особистою ініціативою, тому він все одно вважається звільненим згідно з наказом від 15 травня 2023 року № 110 о/с.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 360/474/22 залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року.

У довідці ГУ НП в Луганській області від 14 вересня 2023 року № 304/111/22-2023, яка видана на запит адвоката від 07 вересня 2023 року № 07/09, зазначений розмір грошового забезпечення за два повни календарні останні місяці, які передували звільненню ОСОБА_1 з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області, про що зазначено у листі відповідача від 15 вересня 2023 року № 2272/111/22/05-2023.

Відповідно до довідки Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» від 12 грудня 2023 року № 2619/59/16-2023 ОСОБА_1 відповідно до наказів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють»: від 17 червня 2023 року № 341 з 18 червня 2023 року по 16 липня 2023 року; від 16 липня 2023 року № 445 з 17 липня 2023 року по 15 серпня 2023 року; від 5 серпня 2023 року № 539 з 16 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року; від 12 вересня 2023 року № 625 з 16 вересня 2023 року по 15 жовтня 2023 року; від 13 жовтня 2023 року № 674 з 16 жовтня 2023 року по 06 листопада 2023 року перебував у службовому відряджені на полігоні військової частини НОМЕР_1 . З 06 листопада 2023 року по теперішній час знаходиться у Донецькій та Луганській областях для виконання розпоряджень, спрямованих для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Договором про надання правової (правничої) допомоги від 12 квітня 2023 року (далі Договір) були обмежені повноваження представника позивача представництвом в суді по справі № 360/474/22, подання адвокатських запитів (пункти 1.1, 2.1 Договору).

Додаткова угода № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 12 квітня 2023 року укладена 06 листопада 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Юнікейс» (надалі Адвокатським об`єднанням) і ОСОБА_1 (надалі Клієнт), якою доповнено пункт 1.1 Договору «Предметом цього Договору є також надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги Клієнту у підготовці та поданні позову в інтересах Клієнта визнання протиправною бездіяльності ГУ НП в Луганській області щодо ненарахування та невиплати начальнику управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 29 серпня 2022 року по 15 травня 2023 року, під час виконання обов`язків інспектора взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУ НП в Луганській області та зобов`язання ГУ НП в Луганській області нарахувати та виплатити начальнику управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 29 серпня 2022 року по 15 травня 2023 року, а також представництво інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій по вказаному спору»; а також надано право представнику позивача, зокрема подавати позови (пункт 2 Додаткової угоди № 1).

Представник позивача звернувся до суду з цим позовом 27 листопада 2023 року.

Суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався, отримавши довідку ГУ НП в Луганській області від 14 вересня 2023 року № 304/111/22-2023 про розмір грошового забезпечення за два повни календарні останні місяці, які передували звільненню ОСОБА_1 з посади начальника управління кадрового забезпечення ГУ НП в Луганській області, але різниця в грошовому забезпеченні так і не була виплачена.

Частинами першою, другою та третьою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище. До публічної служби належить також і державна служба, в тому числі проходження військової служби (стаття 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Позивач у межах спірних правовідносин не є службовою особою, яка у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку з проходженням служби на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: армійськими бригадний генерал, генерал-майор, генерал-лейтенант, генерал; корабельними коммодор, контр-адмірал, віце-адмірал, адмірал.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд вважає за можливе розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України.

Керуючись статтями 5, 9, 12, 77, 80, 160, 161, 168, 171, 174, 175, 256, 257, 260, 261, 262 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії в адміністративній справі № 360/1389/23.

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зобов`язати представника ОСОБА_1 адвоката Герасимову Тетяну Ігорівну протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника) належним чином засвідчену копію трудової книжки ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) Головного управління Національної поліції в Луганській області від 17 грудня 2021 року № 3453 «Про покарання поліцейського ГУНП в Луганській області», згідно якого до полковника поліції ОСОБА_1 , начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади;

- належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) Головного управління Національної поліції в Луганській області від 20 грудня 2021 року № 460 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з посади начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_1 ;

- належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 321 о/с про призначення ОСОБА_1 на посаду інспектора взводу № 2 роти № 2 БПОП ГУ НП в Луганській області;

- належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) Головного управління Національної поліції в Луганській області від 15 травня 2023 року № 109 о/с «По особовому складу» на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року у справі № 360/474/22;

- належним чином засвідчену копію наказу (витягу з наказу) Головного управління Національної поліції в Луганській області від 15 травня 2023 № 110 о/с «По особовому складу» щодо викладення пункту наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29 серпня 2022 року № 321 о/с в іншій редакції;

- довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 серпня 2022 року по 15 травня 2023 року з зазначенням окремо всіх складових проведених виплат (зокрема, посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за стаж служби, надбавки за специфічні умови проходження служби, премії, індексації тощо);

- довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення за два повни календарні останні місяці, які передували звільненню ОСОБА_1 з посади начальника управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області (жовтень-листопад 2021 року).

Запропонувати:

- позивачу подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву та доданих до нього документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відповідачу копії відповіді на відзив та доданих до неї документів;

- відповідачу подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив та доданих до неї документів разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії заперечення та доданих до них документів.

Попередити сторони, що відповідно до частини дев`ятої статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Справа розглядатиметься суддею Кисілем С. В. одноособово.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи разом з витягом про їхні процесуальні права та обов`язки, встановлені статтями 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачу разом з ухвалою про відкриття провадження у справі надіслати копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Повідомити сторони про можливість реєстрації в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», яка надає змогу користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цієї справи в мережі Інтернет за вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяС.В. Кисіль