Справа № 160/10220/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 грудня 2023 р.Справа № 160/10220/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021, 2022, 2023 роки;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021, 2022, 2023 роки виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

В обґрунтування позову заначено, що 22.05.2020 між позивачем та Міністерством оборони України в особі командир 56 окремої мотопіхотної Маріупольської бригади, ВЧ НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 укладений контракт про проходження громадянами України військові служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу. Разом з тим, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2023 по особовому складу №62-PC, старший солдат ОСОБА_1 звільнений у запас на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, у зв`язку з самостійним вихованням дитини до 18-ти років. 3 12.04.2023, ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та знято з всіх видів забезпечення. При звільненні з військової частини старшому солдату ОСОБА_1 виданий примірник витягу з наказу від 11.04.2023 року №101, відповідно до змісту якого останньому визначено, які належні суми до виплати при звільненні мають бути нараховані позивачу. Зокрема, щомісячна премія, додаткова винагорода, щорічна основна відпустка, допомога на оздоровлення. Однак, слід зауважити, що при звільненні, ОСОБА_1 не була виплачена грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021, 2022, 2023 роки. Право на додаткову відпустку у кількості 14 днів щорічно, ОСОБА_1 має з 2021 року, коли отримав посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 06.04.2021. Позивач вважає дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2021, 2022, 2023 роки - незаконні, тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 22.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

10.07.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та долучено копію витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.06.2023 №177 зі змінами, яким встановлено виплатити позивачу грошову компенсацію за 14 днів невикористаної частини додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023 роки (загалом 42 дні) відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою суду від 26.07.2023 зобов`язано сторін надати до суду протягом десяти календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали докази виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021, 2022, 2023 роки; зупинено провадження у справі до отримання судом витребуваних доказів.

На виконання вказаної ухвали, представником позивача надано до суду клопотання про долучення доказів, де зазначено, 12.07.2023 ОСОБА_1 перераховані грошові кошти від ВЧ НОМЕР_1 , як компенсація за невикористані дні відпустки, що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача.

Ухвалою від 25.12.2023 провадження у справі поновлено.

Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься інформація, що 22.05.2020 між позивачем та Міністерством оборони України в особі командир 56 окремої мотопіхотної Маріупольської бригади, ВЧ НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 укладений контракт про проходження громадянами України військові служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу.

Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.04.2023 №101, старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.02.2023 №62-РС на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, у зв`язку з самостійним вихованням дитини до 18-ти років. З 12.04.2023 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та знято з всіх видів забезпечення.

Згідно з копією витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.06.2023 №177 зі змінами встановлено виплатити грошову компенсацію за 14 невикористаної частини додаткової відпустки за 2021, 2022, 2023 роки (загалом 42 дні) відповідно до статті 16-2 Закону України «Про відпустки» та пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

12.07.2023 ОСОБА_1 перераховані грошові кошти від ВЧ НОМЕР_1 , як компенсація за невикористані дні відпустки, що підтверджується випискою по банківському рахунку позивача.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Враховуючи те, що позивачу виплачені недоотримані кошти після відкриття провадження у цій справі, наявні підстави для закриття провадження у цій справі у відповідності до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_3 у цій справі представляв адвокат Воронін І.О., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №002573 від 15.04.2020.

Між ОСОБА_3 (Довіритель) та ОСОБА_4 (Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги б/н від 10.04.2023 (далі Договір).

На підставі пункту 1 Договору Довіритель доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання здійснювати представлення інтересів Довірителя у цивільних, кримінальних, адміністративних, господарських справах у всіх державних органах, установах, організаціях і судах з правом підпису документів, заяв, клопотань.

Згідно з пунктом 1.1. Договору, вартість послуг складає 4000 (чотири тисячі) гривень.

До матеріалів справи долучено акт про надання юридичної допомоги до Договору про надання правової допомоги від 10.04.2023, яким встановлено вартість наданих послуг адвокатом Вороніним І.О.:

- надання усної консультації з приводу можливості стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки: кількість годин 1; ціна 600,00 грн.;

- складання письмової консультації з приводу можливості стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки: кількість годин 2; ціна 1000,00 грн.;

- складання позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та додатків до неї: кількість годин 3; ціна 2400,00 грн.

Разом: 4000,00 грн.

Зі змісту наданих адвокатом послуг випливає, що ОСОБА_3 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із цією справою, у розмірі 4000,00 грн.

Пунктом 3 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, дана справа про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії є справою незначної складності.

Ця обставина вказує на те, що витрати на професійну правничу допомогу у такій справі не можуть бути значними.

Розглядаючи обсяг наданої правничої допомоги та її вартість, суд зазначає, що вартість наданої допомоги є надто завищеною, оскільки спірні правовідносини вже врегульовані у рішеннях за наслідком розгляду аналогічних справ, вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу.

З огляду на зазначене, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із неправомірними діями відповідача, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 238, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №160/10220/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар