Справа № 380/16304/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/16304/21 пров. № А/857/15293/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року, ухвалене суддею Клименко О.М. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/16304/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання дій незаконними та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 09 серпня 2016 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року січня 2008 року, а в період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року березня 2018 року;

- зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 09 серпня 2016 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року січня 2008 року, а в період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року березня 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 1078.

22 червня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, включно, з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу.

Зобов`язав Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року, включно, з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу.

Визнав протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Зобов`язав Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження Національної академії стосовно визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу позивача, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, не є дискреційними. Відтак, відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць місяцем грошового доходу, ніж той, у якому востаннє відбулося підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач.

Також, суд першої інстанції вважав, що визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року до 20 червня 2020 року (дату звільнення) та не вирішував питання щодо наявності у позивача права не цей вид індексації за спірний період. Саме тому суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача у цій частині.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач зазначає, що Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного є бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України та за відсутності відповідних асигнувань Міністерства оборони України головного розпорядника фонду грошового забезпечення фактично позбавлена можливості проводити індексацію грошового забезпечення військовослужбовців навіть за умови наявності підстав для її здійснення. Зважаючи на це, виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватися у межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі.

Стосовно визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення відповідач вказує, що у межах спірних правовідносин індексація не була нарахована та виплачена позивачу взагалі. Таким чином, питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації, є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що у період з 09 серпня 2016 року по 22 липня 2020 року позивач проходив військову службу за контрактом в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Відповідно до Витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 20 червня 2020 року № 146 позивача 20 червня 2020 року відраховано з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, а з 22 липня 2020 року виключено із списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення.

Листом від 26 серпня 2021 року № 4526 Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повідомила позивача на його заяву від 05 серпня 2021 року про те, що для виплати індексації в серпні 2016 року листопаді 2018 року фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було. Фінансування на виплату індексації не здійснювалось, а тому в цей період індексація грошового забезпечення не проводилась. Відповідно до Постанови № 704 з 01 березня 2018 року було підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів. Індексація грошового забезпечення провадиться, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. У зв`язку з тим, що величина індексу споживчих цін у квітні грудні 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%, індексація грошового забезпечення за цей період не провадилась. Нарахування і виплата позивачу індексації грошового забезпечення розпочалася з грудня 2018 року і продовжувалася по день виключення зі списків особового складу Національної академії. Підстав для здійснення розрахунку індексації грошового забезпечення з серпня 2016 року по листопад 2018 року немає. Також у листі зазначено про те, що позивачу встановлено базовий місяць березень 2018 року.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період з 09 серпня 2016 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року січня 2008 року, а в період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року березня 2018 року, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно - правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 03 липня 1991 року (надалі - Закон № 1282-ХІІ).

Положеннями статті 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У пункті 4 Порядку № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

З аналізу положень Закону № 2011-XII та Закону № 1282-ХІІ видно, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи те, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Стосовно дискреційних повноважень відповідача щодо визначення базового місяця для індексації грошового забезпечення, апеляційний суд зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Повноваження ж державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач індексацію грошового забезпечення позивача не здійснював, оскільки вважав, що через відсутність відповідного фінансування, позивач не має права на виплату індексації грошового забезпечення.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що відповідач порушив права позивача, не нарахувавши індексацію грошового забезпечення за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Як наслідок, відповідач порушив права позивача також і не виплативши індексацію грошового забезпечення за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити відповідні кошти є підставними, а тому їх необхідно задовольнити.

Порядок визначення базового місяця для проведення індексації доходів, визначається нормами чинного законодавства.

Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078, для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Апеляційний суд встановив, що відповідач Порядок № 1078 у спірних правовідносинах не застосовував, оскільки порушив права позивача до виникнення необхідності застосування цього порядку.

Таким чином, апеляційний суд не має підстав стверджувати, що, визначаючи базовий місяць для проведення індексації доходів позивача, відповідач порушить вимоги Порядку № 1078.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інший місяць місяцем зміни грошового доходу, ніж той, у якому востаннє відбулося підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач, а, відтак, повноваження Національної академії стосовно визначення місяця підвищення доходу позивача, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, не є дискреційними.

Однак, суд не наділений повноваженнями нараховувати індексацію грошового забезпечення замість відповідача.

Апеляційний суд вважає, що законодавством, чітко визначена процедура дій, якої має дотримуватися відповідач. Бездіяльність не звільняє відповідача від необхідності діяти у відповідності з законом, а, відтак, не потребує судового втручання у вигляді вказівки на потребу застосування існуючих законодавчих норм.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, враховуючи те, що обов`язок відповідача визначити місяць підвищення доходу для нарахування індексації грошового забезпечення, та порядок здійснення відповідних дій, визначений законодавством, суд першої інстанції безпідставно (не встановивши порушення прав позивача на цій стадії індексації грошового забезпечення) визначив замість відповідача місяць підвищення доходу для нарахування індексації грошового забезпечення позивача, та зобов`язав відповідача застосувати цей місяць при нарахуванні індексації доходів позивача.

Вказаний висновок апеляційного суду є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині врахування січня 2008 року, як місяця підвищення доходу під час індексації грошового забезпечення позивача, за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року, із застосуванням місяця підвищення доходу березня 2018 року; та зобов`язання вчинити відповідні дії відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 1078.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи вказані позовні вимоги, вважав, що з метою ефективного захисту порушеного права, за захистом якого позивач звернувся до суду, належить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне:

Порядок проведення індексації грошових доходів населення передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

Щодо «поточної» індексації, то право особи на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте постановою Уряду № 1013 від 09 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у ньому, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

Між тим, з 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає Суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації - різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Суд дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку №1078 дають суду підстави зробити висновок, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу ОСОБА_1 , відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Такий правовий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки) та від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21 з подібними правовідносинами, яку в аспекті порушеного у касаційній скарзі питання колегія суддів уважає за необхідне поширити на спірні правовідносини.

Апеляційний суд з листа Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 26 серпня 2021 року № 4526 встановив, що індексація грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по грудень 2018 року не провадилась у зв`язку з тим, що величина індексу споживчих цін не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%. Нарахування і виплата позивачу індексації грошового забезпечення розпочалася з грудня 2018 року при цьому позивачу визначено базовий місяць березень 2018 року.

У цьому контексті, суду першої інстанції встановив те, що у цій справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01 березня 2018 року не є спірними.

Так, суд першої інстанції вірно встановив, що індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року, перевищив поріг індексації у жовтні 2018 року, був опублікований Держстатом у листопаді 2018 року і з грудня 2018 року у позивача з`явилося право на індексацію.

Одночасно апеляційний суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078, позивач має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року до 20 червня 2020 року (дати звільнення) та не вирішував питання щодо наявності у позивача права не цей вид індексації за спірний період.

За таких обставин суд першої дійшов до висновку, що у випадку, який розглядається, відповідач учинив протиправну бездіяльність, яка полягає саме у не вирішенні питання про наявність у позивача права на отримання індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року, а тому заявлену позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення березня 2018 року належить задовольнити частково у такий належний спосіб: визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

З метою ефективного захисту порушеного права, за захистом якого позивач звернувся до суду, суд першої інстанції вирішив зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З приводу вказаних висновків суду першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд встановив, що апеляційна скарга не містить жодних доводів щодо рішення суду в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Однак, за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в цілому.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в цій частині, хоча і не навів обґрунтування своєї позиції.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у період з 09 серпня 2016 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року січня 2008 року, а в період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року березня 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 1078.

Тобто, для виплати індексації за періоди з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року січня 2008 року, та з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року (одного спірного 09 серпня 2016 року по 20 червня 2020 року) позивач визначив єдину підставу - абзац 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 1078.

Вищевказане свідчить про те, що позивач вважав, що його права порушені невиплатою «поточної» індексації, оскільки виплата «фіксованої» суми індексації здійснюється на підставі абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 № 1078. Крім того, виплата «фіксованої» індексації можлива з 01 березня 2018 року, а позивач не розділяє (не змінює) підстави нарахування індексації протягом періоду з 09 серпня 2016 року по 20 червня 2020 року

Крім того, у позовній заяві позивач не зазначав кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Так, позивач зобов`язаний був вказати, а суд першої інстанції перевірити:

- розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року;

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року;

- чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації;

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції вдався до довільного тлумачення підстав цієї частини позовних вимог, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та зміну способу судового захисту.

Апеляційний суд встановив, що за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року поточна індексація грошового забезпечення проведена відповідно до норм чинного законодавства, в межах повноважень відповідача та у спосіб встановлений законодавством, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що необхідно відмовити в задоволенні наступних позовних вимог:

- про визнання протиправною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку березня 2018 року;

- про зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення березня 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 1078.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції помилково:

- визнав протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не врахування січня 2008 року як місяця підвищення доходу під час індексацію грошового забезпечення позивача за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

- зобов`язав Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного врахувати січень 2008 року як місяць підвищення доходу під час індексацію грошового забезпечення позивача за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

- визнав протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку березня 2018 року.

- зобов`язав Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення березня 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 1078.

Отже, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно в цій частині скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно залишити без змін.

Отже, апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року в справі № 380/16304/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не врахування січня 2008 року як місяця підвищення доходу під час індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

- зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного врахувати січень 2008 року як місяць підвищення доходу під час індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

- визнання протиправною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

- зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року, відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо не врахування січня 2008 року як місяця підвищення доходу під час індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

- зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного врахувати січень 2008 року як місяць підвищення доходу під час індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 09 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

- визнання протиправною бездіяльності Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку березня 2018 року.

- зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 20 червня 2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення березня 2018 року відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2018 року № 1078.

У іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року в справі № 380/16304/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 21.12.2023 року