Справа № 360/1256/23
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2023-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1256/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовною заявою адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Мандрика Владислава Володимировича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) в якій, з урахуванням уточнених вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 14 червня 2023 року по 13 липня 2023 року та з 07 липня 2023 року по 05 серпня 2023 року, а також на стаціонарному лікуванні за період з 01 травня 2023 року по 24 травня 2023 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 14 червня 2023 року по 13 липня 2023 року та з 07 липня 2023 року по 05 серпня 2023 року, а також на стаціонарному лікуванні за період з 01 травня 2023 року по 24 травня 2023 року включно.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби, перебуваючи в зоні бойових дій та виконуючи бойове завдання 21 серпня 2022 року позивач отримав травму, а саме: «мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої бокової поверхні грудної клітки (стороннє тіло в БЗ сегменті правої легені) з переломом VI ребра. Вогнепальний осколковий наскрізний перелом правої легені. Гемопневмоторакс справа. Вогнепальний осколковий наскрізний перелом правої променевої кістки з масивним ураженням м`яких тканин. Сторонні тіла м`яких тканин грудної клітки, верхньої третини правого плеча, правого передпліччя».

У довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) виданою військовою частиною НОМЕР_1 від 26 лютого 2023 року № 1338 зазначено: «за обставин: встановлено з акту службового розслідування № 588 від 20.02.2023 по факту отримання травми та поранення військовослужбовцем водієм 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , шо 21 серпня 2022 року приблизно о 14 год. 30 хв., під час бойових дій поблизу населено пункту Зайцеве, Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації внаслідок ворожого артилерійського обстрілу поранено водія 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 . Солдата ОСОБА_1 вважати таким, що отримав травму, яка пов`язана з виконанням своїх службових обов`язків під час несення військової служби, по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України і не порушення державного суверенітету на території Донецької та Луганської області.».

У зв`язку з отриманням бойового поранення (21 серпня 2022 року) позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № Е10373 позивач перебував у стаціонарі з 21 серпня 2022 року по 26 серпня 2022 року.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11082 позивач перебував у стаціонарі з 26 серпня 2022 року по 11 листопада 2022 року.

Відповідно довідки ВЛК від 09 листопада 2022 року позивач отримав відпустку за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно довідки ВЛК від 16 грудня 2022 року позивач отримав відпустку за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2052/23 позивач перебував у стаціонарі з 01 травня 2023 року по 24 травня 2023 року.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 5150 від 17 березня 2023 року позивач визнаний непридатним до військової служб з переоглядом через 6 місяців.

Згідно відпускного квитка позивач звільнений за станом здоров`я терміном 30 діб у період з 14 червня 2023 року по 13 липня 2023 року.

Відтак, у зв`язку з лікуванням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, за періоди стаціонарного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я.

04 липня 2023 року в інтересах позивача направлено заяву до відповідача.

Відповідач відмовився добровільно виплати винагороду, враховуючи, що позивачем було надано усі медичні документ на підтвердження вимог, викладених в заяві.

Крім того, у відповіді відповідача вказано: «Виплата додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану згідно ПКМУ від 28 лютого 2022року № 168 за лютий, березень, квітень, травень, червень 2023 року не здійснювалась, в зв`язку з відсутністю військовослужбовця в наказах командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 № 1409, від 05.05.2023 № 2602, від 05.05.2023 № 3766, від 05.06.2023 № 4474, від 08.07.2023 № 5128».

Таким чином, у вищевказані періоди, позивачу не здійснювали виплату додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №144 від 22 травня 2022 року, вважати такими, що зараховані до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 : Нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 : солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони Обухівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Київської області.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 235 від 21 серпня 2022 року, до лікувального закладу, у зв`язку із пораненням, контузією, травмуванням отриманих під час ведення бойових дій: з 21 серпня 2022 року: До мобільного госпіталю м. Дружківка: солдат ОСОБА_1 , водій 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Цим же наказом виведений в розпорядження командира військової частини.

Як зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_1 №321 від 12 листопада 2022 року, вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків: З лікувального закладу: з 12 листопада 2022 року: з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 : солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 321 від 12 листопада 2022 року вважати такими, що вибули: У відпустку для лікування у зв`язку з хворобою: з 12 листопада 2022 року: солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_2 на 30 діб з 12 листопада по 11 грудня.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №352 від 13 грудня 2022 року, вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків: 3 відпустки для лікування у зв`язку з хворобою: з 13 грудня 2022 року: солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 112 від 22 квітня 2023 року, вважати такими, що вибули: до лікувального закладу, у зв`язку. із захворюванням: з 22 квітня 2023 року: до ДУ «ІН ім. Ромоданова НАМН України»: солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Як зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_1 №145 від 25 травня 2023 року, вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків: з лікувального закладу: з 25 травня 2023 року з ДУ «ІН ім. Ромоданова НАМН України»: солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №157 від 06 червня 2023 року вважати такими, що вибули: До лікувального закладу, у зв`язку із захворюванням: з 06 червня 2023 року: До військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_3 : ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 160 від 09 червня 2023 року, вважати такими, шо прибули і приступили до виконання службових обов`язків: з лікувального закладу: з 09 червня 2023 року: з військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_3 : солдат ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Як зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_1 № 179 від 28 червня 2023 року, позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 29 червня 2023 року та призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22 червня 2023 року № 184-РС на посаду гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області, ВОС - 103061А, справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби.

За період служби, відповідно до довідки ФЕС позивачу не виплачувалася додаткова грошова винагорода за спірний період.

Просить суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), проходив службу у Збройних Силах України, а саме з 22 травня 2022 року до 29 червня 2023 року у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 144 від 22 травня 2022 року солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони Обухівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Київської області зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду водія 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та вважати таким, що з 22 травня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 гривень на місяць, шпк солдат.

Відповідно до первинної медичної картки Форми 100 (ПМК) позивач отримав вогнепальне поранення 21 серпня 2022 року.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 235 від 21 серпня 2022 року відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення) позивача виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 21 серпня 2022 року із залишенням у списках особового складу.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 235 від 21 серпня 2022 року позивач вибув із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання службових (бойових) завдань в оперативно тактичному угрупуванні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до лікувального закладу, у зв`язку із пораненням, контузією, та травмуванням отриманих під час ведення бойових дій з 21 серпня 2022 року до мобільного госпіталю м. Дружківка.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № Е10373 позивач перебував у стаціонарі з 21 серпня 2022 року до 26 серпня 2022 року.

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11082 позивач перебував у стаціонарі з 26 серпня 2022 року до 11 листопада 2022 року.

Відповідно довідки № 171 військово лікарської комісії від 09 листопада 2022 року позивач отримав травму (21 серпня 2022 року) пов`язану з проходженням військової служби (довідку про обставини травми не надано), згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості травму віднесено до тяжкої та на підставі статті 81 графі ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 321 від 12 листопада 2022 року позивач прибув і приступив до виконання службових обов`язків з лікувального закладу, з 12 листопада 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 321 від 12 листопада 2022 року позивач вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з 12 листопада 2022 року на 30 діб з 12 листопада до 11 грудня.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 352 від 13 грудня 2022 року позивач прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, з 13 грудня 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2022 року № 352 позивач вибув із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, після виконання службових (бойових) завдань в оперативно тактичному угрупуванні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до лікувального закладу, у зв`язку із захворюванням з 13 грудня 2022 року.

Згідно з довідкою військово лікарської комісії № 7569 від 16 грудня 2022 року позивач отримав травму (21 серпня 2022 року) пов`язану з проходженням військової служби (довідку про обставини травми не надано) та на підставі статті 81 графі ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 20 від 20 січня 2023 року позивач прибув і приступив до виконання службових обов`язків з лікувального закладу з 20 січня 2023 року.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 2023 року № 1338, видана відповідачем, позивач 21 серпня 2022 року отримав поранення під час виконання службових обов`язків під час несення військової служби по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України, а саме: мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої бокової поверхні грудної клітки (стороннє тіло в БЗ сегменті правої легені) з переломом VI ребра. Вогнепальний осколковий наскрізний перелом правої легені. Гемопневмоторакс справа. Вогнепальний осколковий наскрізний перелом правої променевої кістки з масивним ураженням м`яких тканин. Сторонні тіла м`яких тканин грудної клітки, верхньої третини правого плеча, правого передпліччя.

Згідно з витягом з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 40 від 09 лютого 2023 року позивач вибув із складу сил і засобів, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно тактичному угрупуванні « ІНФОРМАЦІЯ_4 » до лікувального закладу, у зв`язку із захворюванням з 09 лютого 2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 73 від 14 березня 2023 року позивач прибув і приступив до виконання службових обов`язків з лікувального закладу з 14 березня 2023 року.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 5150 від 21 березня 2023 року позивач визнаний непридатним до військової служб з переоглядом через 6 місяців.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 112 від 22 квітня 2023 року позивач вибув до лікувального закладу, у зв`язку із захворюванням, з 22 квітня 2023 року.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2052/23 позивач перебував у стаціонарі з 01 травня 2023 року до 24 травня 2023 року.

Зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 145 від 25 травня 2023 року вбачається, що позивач прибув і приступив до виконання службових обов`язків з лікувального закладу з 25 травня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 157 від 06 червня 2023 року позивач вибув до лікувального закладу, у зв`язку із захворюванням з 06 червня 2023 року.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 160 від 09 червня 2023 року позивач прибув і приступив до виконання службових обов`язків з лікувального закладу, з 09 червня 2023 року.

Зі змісту відпускного квитка № 3037 від 14 червня 2023 року встановлено, що позивач звільнений у відпустку за станом здоров`я до м. Обухів терміном на 30 діб у період з 14 червня 2023 року до 13 липня 2023 року, прибув до Обухівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Київської області 15 червня 2023 року та вибув 17 червня 2023 року.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №179 від 28 червня 2023 року позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22 червня 2023 року № 184-РС на посаду гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області, ВОС - 103061А, справи та посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби.

Відповідно до відпускного квитка № 3/588 від 06 липня 2023 року позивач звільнений у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою до м. Обухів, Київської області терміном на 30 діб з 07 липня 2023 року до 05 серпня 2023 року.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою від 04 липня 2023 року.

Листом від 03 серпня 2023 року № 1/870 відповідач повідомив позивача (у межах позовних вимог), що позивачу виплачено на картковий рахунок: в червні 2023 року: 20618,02 грн - грошове забезпечення за травень 2023 року; в липні 2023 року: 19910,91 грн - грошове забезпечення за червень 2023 року. Виплата додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану згідно ПКМУ від 28 лютого 2022 року № 168 за лютий, березень, квітень, травень, червень 2023 року не здійснювалась, в зв`язку з відсутністю військовослужбовця в наказах командира військової частини НОМЕР_1 від 05 березня 2023 року № 1409, від 05 травня 2023 року № 2602, від 05 травня 2023 року № 3766, від 05 червня 2023 року № 4474, від 08 липня 2023 року № 5128.

Відповідно до довідки № 1/1255 від 22 листопада 2023 року позивачу виплачено: в червні 2022 року зараховано на картковий рахунок ПриватБанку: 20618,02 грн - грошове забезпечення за 31 добу травня 2023 року; в липні 2023 року зараховано на картковий рахунок ПриватБанку: 19910,91 грн - грошове забезпечення за 28 діб червня 2023 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

На виконання частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини першої третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Згідно зі статтями 1-2, 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до пункту 31 частини одинадцятої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду справи воєнний стан продовжувався та триває.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 установлено, що Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22 березня 2022 року, № 754 від 01 липня 2022 року, № 1066 від 27 вересня 2022 року, № 1146 від 08 жовтня 2022 року, № 43 від 20 січня 2023 року до Постанови № 168 внесено відповідні зміни та доповнення.

Абзацом 5, 6 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення),зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до пунктів 5, 8 наказу Міністерства оборони України від 07 березня 2022 року № 248/1298 виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснюється на підставі наказів командирів військових частин. В наказах про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень або 30000 гривень за місяць обов`язково зазначаються підстави для його виконання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до Рішення).

У період дії воєнного стану, військовослужбовцям які отримали поранення (контузію, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 гривень за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 6 зазначено наказу встановлено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Відповідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Згідно з положеннями Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі Порядок № 260 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Абзацами 3 та 4 пункту 7 розділу І Порядку № 260 встановлено, що військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини, і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини.

Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.

Абзацом 2 пункту 9 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього (пункт 14 розділу І Порядку № 260).

Пунктом 8 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Згідно з пунктом 9 розділу XXXIV Порядку № 260 накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пунктом 10 розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наведені норми встановлюють дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку № 260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

З матеріалів справи встановлено, що позивач 21 серпня 2022 року отримав поранення та травми під час виконання службових обов`язків під час несення військової служби по захисту Батьківщини та територіальної цілісності України.

Військово лікарською комісією встановлено, що отримана позивачем травма за ступенем тяжкості є тяжкою та потребує відпустки 30 днів (довідка № 171 від 19 листопада 2022 року), яка продовжена на 30 днів (довідка № 7569 від 16 грудня 2022 року).

В подальшому позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування.

Водночас, в результаті отриманих поранень та травм (21 серпня 2022 року) позивача визнано не придатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців (свідоцтво про хворобу № 5150).

22 квітня 2023 року позивач вибув до лікувального закладу, у зв`язку із захворюванням (наказ № 112 від 22 квітня 2023 року), з 01 травня 2023 року до 24 травня 2023 року перебував на стаціонарному лікуванні (виписка № 2052/23) та 25 травня 2023 року прибув до військової частини (наказ № 145 від 25 травня 2023 року).

Сукупність наведених обставин та наданих доказів вказує на отримання позивачем поранення пов`язане із захистом Батьківщини, внаслідок чого останній проходив стаціонарне лікування.

Матеріали справи не містять доказів сплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн, що не заперечується відповідачем.

Отже, позивач має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень за час стаціонарного лікування з 01 травня 2023 року до 24 травня 2023 року. Тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу, що довідка про травму повинна бути видана відповідачем, тому посилання про її ненадання суд не приймає до уваги.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 14 червня 2023 року по 13 липня 2023 року, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу першого пункту 11 статті 10-1 Закону № 2011-XII військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд.

Абзацами 2 та 3 пункту 11 статті 10-1 Закону № 2011-XII встановлено, що після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.

Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не надається.

Згідно з пунктом 6.13. глави 6 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року № 402 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі Положення № 402 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відпустка за станом здоров`я військовослужбовцям у мирний час надається на 30 календарних днів. За медичними показаннями після травм (поранень, контузій) або оперативного лікування ВЛК приймає постанову про потребу у відпустці за станом здоров`я на 45 або 60 календарних днів. За наявності медичних показань відпустка за станом здоров`я ВЛК продовжується на 30 календарних днів, а в окремих випадках - на 45 або на 60 календарних днів.

Пунктом 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 встановлено відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Після закінчення відпустки за станом здоров`я військовослужбовці (крім курсантів ВВНЗ) за рішенням військових комісарів, начальників гарнізонів або органів управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України можуть пройти повторний медичний огляд за місцем проведення відпустки для визначення придатності їх до військової служби.

Відповідно до пункту 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 у разі звільнення військовослужбовців з військової служби постанова про потребу їх у відпустці за станом здоров`я ВЛК не приймається. У разі коли ці особи визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку і в період оформлення звільнення з військової служби не можуть за станом здоров`я виконувати службові обов`язки, ВЛК одночасно з постановою про непридатність приймає постанову про звільнення від виконання службових обов`язків до 30 діб.

Згідно з пунктом 6.35 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.

Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.

За приписами статті 23 Закону України «Про Статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України» начальник органу управління Служби правопорядку в зоні відповідальності зобов`язаний: вести облік військових частин гарнізону, окремих підрозділів, команд, а також військовослужбовців, які прибувають у відрядження та відпустки (додаток 2 до цього Статуту), здійснювати контроль за своєчасним їх відбуттям до місця служби.

Частиною восьмою статті 25 Закону України «Про Статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України» встановлено, що про час відбуття військовослужбовця до місця відпустки або відрядження та причину його затримання начальник органу управління Служби правопорядку в зоні відповідальності робить позначку в документах військовослужбовця та в книзі обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці або у відрядженні (додаток 2 до цього Статуту).

Згідно з пунктом 1 Порядку обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці та у відрядженні по прибутті до місця проведення відпустки військовослужбовець повинен не пізніш як наступного дня стати на облік у відповідному органі управління Служби правопорядку в гарнізоні або в найближчому територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, за день перед вибуттям до місця служби - знятися з обліку.

Про час узяття на облік і зняття з обліку на відпускній картці або посвідченні про відрядження роблять відповідну позначку.

Зі змісту відпускного квитка № 3037 від 14 червня 2023 року встановлено, що позивач звільнений у відпустку за станом здоров`я до м. Обухів терміном на 30 діб у період з 14 червня 2023 року до 13 липня 2023 року, прибув до Обухівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Київської області 15 червня 2023 року та вибув 17 червня 2023 року.

Відповідач не надав суду наказу про надання відпустки ОСОБА_1 і у додаткових поясненнях від 18 грудня 2023 року зазначив про те, що у нього відсутні накази про надання позивачу відпусток у червні 2023 року. Однак, надані представником позивача докази, а саме відпускний квиток з відмітками на ньому Обухівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Київської області про прибуття позивача у відпустку та вибуття з відпустки спростовують твердження відповідача.

Необхідність отримання післяопераційної відпустки на 30 календарних днів визначено у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 2052/23 (травма тяжка).

Отже, з аналізу наявних у матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що позивач перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 14 червня 2023 року до 18 червня 2023 року, а тому останній має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 гривень за час перебування у відпустці для лікування за вказаний період.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

З урахуванням викладеного, в частині зобов`язання виплатити додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн за період з 19 червня 2023 року до 13 липня 2023 року, слід відмовити.

Посилання відповідача про не складання наказів про наданні відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, суд оцінює критично, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 07 липня 2023 року до 05 серпня 2023 року, суд зазначає таке.

В позовній заяві заявлено вимоги до Військової частини НОМЕР_1 .

З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив військову службу та перебував на обліку відповідача до 28 червня 2023 року, виключений зі списків особового складу з 29 червня 2023 року та призначений на посаду гранатометника відділення охорони взводу охорони роти охорони першого відділу Лозівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області (наказ від 28 червня 2023 року № 179).

Відповідно до відпускного квитка № 3/588 від 06 липня 2023 року він виданий Лозівським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Харківської області, позивач звільнений у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою до м. Обухів, Київської області терміном на 30 діб з 07 липня 2023 року до 05 серпня 2023 року.

Тому, в частині позовних вимог за період з 07 липня 2023 року до 05 серпня 2023 року належним відповідачем є Лозівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Харківської області, а тому в цій частині вимоги до Військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованими.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень, за період з 07 липня 2023 року до 05 серпня 2023 року.

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини четвертої статті 245 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку, слід задовольнити позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 01 до 25 травня 2023 року та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 14 до 18 червня 2023 року;

- зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 01 до 25 травня 2023 року та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 14 до 18 червня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити з мотивів викладених у рішенні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги слід задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву адвоката Мандрика Владислава Володимировича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 01 до 25 травня 2023 року та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 14 до 18 червня 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 01 до 25 травня 2023 року та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за період з 14 до 18 червня 2023 року.

В іншій частині позовних відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива