Справа № 202/17874/23
Суддя: Маринін О. В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/91/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., за участі секретаря судового засідання Жупій А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора УПП бат.1 рота Семесько Дмитра Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.09.2023 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 21 вересня 2023 року Відповідачем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7782452, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. за ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання позивача, оскаржувана постанова є необґрунтованою, при розгляді справи суб`єктом владних повноважень не були доведені та з`ясовані обставини справи, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі закриттю.

Під час розгляду справи не було досліджено доказів вчинення порушення ПДР. В пункті 7 оскаржуваної постанови не зазначеного жодного доказу, який додається до постанови.

Наявність повноважень у інспектора лейтенанта поліції Семесько Д.В. УПП бат. 1 рота розглядати справу про адміністративне правопорушення - нічим не підтверджено. При спілкуванні під час зупинки транспортного засобу Відповідач показував пластикову картку із зображенням його фотографій і написом, що він є інспектором БПП та носить звання лейтенант поліції. Про наявність повноважень розглядати справи про адміністративне правопорушення у вищезазначеній пластиковій картці зазначено не було. Тому у Позивача існує сумнів, чи Відповідач уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не дотримано процедури притягнення до адміністративної відповідальності, в частині не зазначення технічного засобу, яким зафіксовано вчинене правопорушення, постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що неодноразово заявляв відповідачу відповідне клопотання. Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що на переконання позивача, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і закриття справи про адміністративне правопорушення, поклавши судові витрати на Відповідача, стягнувши судовий збір у розмірі 536,80 грн. та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

11.10.2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Департаментом патрульної поліції Національної поліції України в особі представника Запорожець Б.Є. подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позову заперечив та зазначив, що 21.09.2023 року інспектором роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Семесько Дмитром Володимировичем ухвалено постанову серії ЕАТ № 7782452 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 14 год. 26 хв., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Підгорівка (А/Д М-22 «Полтава-Олександрія», 73км.) більше як на 50 км/год. рухався зі швидкістю 115 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Швидкість вимірювалась приладом TruCam TC 008455. Б/к 470898. Відомості про технічні засоби, в порядку ст. 283 КУпАП, зазначено у фабулі п. 5.

В порядку ст. 279 КУпАП, на місці зупинки Т3 позивача водію було повідомлено про порушення ним п. 12.4 ПДР України. Відеозаписом з портативного відеореєстратора, закріпленого на одязі поліцейського підтверджується, що водій на місці зупинки транспортного засобу під час з?ясування фактичних обставин справи не заперечував про перевищення встановленої швидкості руху, що є порушенням п. 12.4 ПДР України.

Водієві було повідомлено про розгляд справи, роз?яснено положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП: право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

Водія ознайомлено з відеозаписом з приладу TRUCAM. Зауважень чи заперечень до вказаного відео водій не висловлював. Письмових пояснень під час розгляду справи водій не надавав, будь-яких клопотань не заявляв. Жодних доказів, в порядку ст. 268 КУпАП, на підтвердження дотримання Правил дорожнього руху позивач на місці розгляду справи не надав.

Водієві було також роз?яснено порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу.

Таким чином, поліцейським було прийнято до уваги порушення водієм ПДР України, зафіксоване на прилад TRUCAM TC 008455, усні пояснення водія, покази технічного приладу, які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 122 КУпАП. Обставини та аргументи, які викладені у позові, на думку відповідача, зводяться до перекручування фактів та фактично направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що наданий суду електронний доказ - відеозапис не засвідчений електронним цифровим підписом автора, а отже не може бути прийнятим судом, у зв`язку з чим просив визнати наявність доказів відсутніми. Зазначив, що у постанові відсутні посилання на місцезнаходження дорожнього знаку 5.49 «населений пункт», та зони його дії і кілометровій відмітці, а тому підтвердження стосовно руху транспортного засобу в зоні населеного пункту відсутні. Вважає, що ручне розміщення засобів автоматичної фото, відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», оскільки вібрація приладу в руці може дати похибку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху. Контроль швидкості руху здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком 5.76, однак постанова не містить інформації стосовно його розміщення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно вимог п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Судом встановлено, що 21 вересня 2023 року Відповідачем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7782452, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. за ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вказаної постанови 21.09.2023 року в с. Підгорівка (а/д М-22 Полтава-Олександрія), інспекторами було виявлено транспортній засіб VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався зі швидкістю 115 км/год., перевищуючи обмеження швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 50 км/год, що є порушенням п. 12.4 ПДР України.

Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM TC 008455.

Відповідно до координат, які автоматично визначає прилад TruCam за допомогою транспортний засіб позивача рухався саме в межах населеного пункту с. Підгорівка (а/д М -22 Полтава - Олександрія, 73 км), про що свідчать надані відповідачем фото, відеодокази.

Факт керування позивачем автомобілем ним не оскаржується, підтверджується матеріалами справи.

Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення правопорушення зафіксовано на прилад TruCamТС008455, розгляд справи про адміністративне правопорушення фіксувався за допомогою бодікамери №470898.

Зазначені відомості у відповідності до п. 4 ч.2 ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.

У відповідності до ч. 1 до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, вказана норма не містить імперативного припису щодо розміщення відеотехніки виключно стаціонарно вмонтованим способом. Зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Згідно долучених відповідачем доказів з приладу TruCamТС008455, який підписаний ЕЦП представника відповідача (перевірено Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) та був досліджений судом, зафіксовано, що прилад було наведено саме на автомобіль під керуванням позивача (про що свідчить оптичний приціл) та чітко видно номерний знак автомобіля.

Принцип роботи лазерного вимірювача швидкості TruCam виключає можливість заміру іншого автомобіля.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу +- 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. В самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показчик швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року, затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam зареєстровано в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Можливість використання виробу TruCamLTI 20/20 виробництва LaserTechnologyInc. підтверджена експертним висновком від 24.12.2020 року № 04/05/02-3560, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26471 від 03.11.2022 року, виданого ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономрозвитку України, чинного до 03.11.2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ № ТС 008455 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі 2 км/год.

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCamLTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCamLTI 20/20 з серійним номером ТС 008455 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.

Можливість використання приладу TruCamLTI 20/20 в ручному режимі також підтверджується інструкцією по використанню лазерного вимірювача швидкості руху.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на інші електронні носії.

Окрім того, з листа ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 за № 22-38/49 вбачається, що лазерний вимірювач «TruCAMLTI 20/20» відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Отже зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що показання приладу TruCamLTI 20/20 з серійним номером ТС 008455 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п. 12.4 ПДР в розумінні ст.ст. 73-75 КАС України.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, ухвалюється на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Оскаржувана постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у визначеному цією правовою нормою місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки, як роз`яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на територію якої розповсюджувалися повноваження інспектора поліції, зокрема у межах територіальної дії БПП у н.п. Підгорівка.

Аналогічні висновки колегії суддів Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 13 січня 2017 року по справі №552/4635/16-а та в ухвалі від 28 грудня 2016 року по справі №750/8192/16-а.

Таким чином, постанову про адміністративне правопорушення ухвалено правомірно на місці вчинення самого правопорушення в розумінні місця її ухвалення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення містить відомості, встановлені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, права особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

У постанові наявні відомості про технічний засіб, яким здійснено визначення швидкості та наявне фото транспортного засобу з ідентифікацією державних номерних знаків, зокрема фото наявне на наданому відповідачем компакт-диску.

Вказаними нормами не встановлена необхідність зазначення у постанові відомостей про встановлення відповідних дорожніх знаків.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність дій інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо нібито допущеного відповідачем порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, які не були підтверджені.

До того ж, суд не вбачає зі сторони інспектора порушень порядку розгляду справи, зокрема щодо часу, місця та недотримання законних прав та інтересів позивача.

Твердження позивача про неможливість скористатися своїми процесуальними правами, зокрема правом на правову допомогу, повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами події, оскільки згідно відеозапису будь яких клопотань водій не заявляв.

Крім того, позивач скористався правовою допомогою при оскарженні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом подання позову до суду.

Процесуальний порядок розгляду справи інспектором патрульної поліції в повному обсязі дотриманий .

Щодо твердження позивача про те, що оскільки замір швидкості проводився інспектором поліції, який тримав технічний прилад TruCam TC 008455 в руках, вібрація вказаного приладу могла дати більшу похибку, ніж це передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач, є неприйнятними з огляду на те, що лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 віднесено до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто вказаний прилад конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач також може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року № 22-38/49.

Твердження позивача про недопустимість диску із фото,-відеозаписами, оскільки вони не підписані ЕЦП відповідача, не відповідають дійсності, оскільки наявні на диску фото,- відеозаписи підписані представником відповідача, про що свідчать наявні на диску Протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Доводи позивача про відсутність доказів розміщення відповідних дорожніх знаків

5.49, 5.76 розділу 33 ПДР України в с. Підгорівка (а/д М-22 Полтава - Олександрія) спростовуються наданими відповідачем фотозображеннями дорожніх знаків в обох напрямках а/д М-22 Полтава Олександрія, які не закриті сторонніми предметами та є видимим учасникам дорожнього руху.

Суд звертає увагу сторін також і на те, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» зазначив про те, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Таким чином, позивачем порушено п. 12.4 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Згідно вимог ч.1 ст.77 , ч.1 ст.90 КУпАП , кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення , а суд оцінює докази , які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Натомість відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність оскаржуваної постанови .

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.4 ст.122 КУпАП, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки в задоволення позову відмовлено в повному обсязі, згідно вимог ст.139 КАСУ судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи, не підлягають стягненню на його користь.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 258, 268, 283, 284, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 9, 90, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора УПП бат.1 рота Семесько Дмитра Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП - залишити без задоволення, а постанову серії ЕАТ № 7782452 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП - без змін.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Маринін