Справа № 200/1534/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року справа №200/1534/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Льговська Ю.М.), складеного в повному обсязі 27 червня 2023 року у справі № 200/1534/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про:

визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 06 березня 2023 року № 44 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 27 лютого 2023 року про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі періоду навчання з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року; періодів роботи з 01 червня 2014 року по 05 серпня 2014 року, з 01 серпня 2018 року по 30 липня 2019 року, з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року, з 01 липня 2021 року по 31 березня 2022 року, з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 06 березня 2023 року № 44 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 лютого 2023 року про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового та пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі періоду навчання з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року, періодів роботи з 01 червня 2014 року по 05 серпня 2014 року, з 01 серпня 2018 року по 30 липня 2019 року, з 01 липня 2021 року по 31 березня 2022 року; до пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі періоду роботи з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року; до страхового стажу періоду роботи з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі № 200/1534/23 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що неврахування спірних періодів є правомірним з огляду на порушенням порядку підтвердження страхового та пільгового стажу.

Сторони в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/1534/23, однак листом року суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

27 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою № 965 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06 березня 2023 року № 44 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з огляду на відсутність пільгового стажу роботи.

Рішенням визначено, що страховий стаж становить 24 роки 04 місяці 27 днів; пільговий стаж 09 років 01 місяць 02 дні.

За змістом оскаржуваного рішення до страхового та пільгового стажу позивача не зараховано період навчання з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року, оскільки в трудовій книжці відсутні записи про накази прийняття та закінчення навчання, а в уточнюючій довідці від 13 жовтня 2022 року № 15 відсутній підпис начальника відділу кадрів.

Вказаний період визначено позивачем як спірний. Крім того, позовні вимоги стосуються періодів роботи, які не визначено оскаржуваним рішенням, але позивач вважає, що повинні бути зараховані до пільгового стажу, а саме: з 01 червня 2014 року по 05 серпня 2014 року, з 01 серпня 2018 року по 30 липня 2019 року, з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року, з 01 липня 2021 року по 31 березня 2022 року, з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року. Підстави незарахування по кожному із спірних періодів конкретизовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві.

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність дій під час розгляду заяви про призначення пенсії

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача при призначенні пенсії порушено, що є підставою для скасування спірного рішення та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 розд. ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону.

Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є зайнятість особи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, які затверджені Кабінетом Міністрів України, така зайнятість повний робочий день, наявність атестації робочих місць та наявність відповідного страхового стажу, в тому числі на зазначених роботах.

Орган Пенсійного фонду України не заперечує, що посади, які займав позивач протягом спірних періодів належать до відповідного списку №1.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Зазначеній статті 62 Закону №1788-ХІІ кореспондуються положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), за змістом якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Записом № 2 трудової книжки серії НОМЕР_1 від 09 листопада 1994 року встановлено, що з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року позивач проходив навчання в учбовому пункті шахти «Новодзержинська» в/о «Дзержинськвугілля»; записом № 3 30 серпня 1991 року позивача прийнято учнем гірника підземного з повним робочим днем під землею до шахти; записом № 4 26 грудня 1991 року переведено гірником підземним другого розряду з повним робочим днем на підземній роботі; записом № 5 02 березня 1994 року звільнено за власним бажанням.

Відомостями з форми-РС-право підтверджується, що період з 30 серпня 1991 року по 02 березня 1994 року визначено як пільговий.

Проте спірний період навчання позивача в учбовому пункті шахти «Новодзержинська» в/о «Дзержинськвугілля» з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року, що передував його працевлаштуванню, не зараховано, ані до страхового, ані до пільгового стажу.

На підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зокрема записів щодо наказів прийняття та закінчення навчання, суду надана довідка правонаступника - Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Матрони Московської» від 13 жовтня 2022 року № 15, відомості якої кореспондуються із записами, внесеними до трудової книжки. Вказаною довідкою визначено характер виконуваних робіт, відповідно до яких позивач користується правом на призначення пенсії за Списком № 1-Шахтарі.

Відмовляючи у зарахуванні періоду, відповідач посилається на відсутність у довідці від 13 жовтня 2022 року № 15 підпису начальника відділу кадрів.

Проте за довідкою Товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахта імені Матрони Московської» від 13 жовтня 2022 року № 15 посада начальника відділу кадрів згідно з штатним розписом передбачена, але станом на 13 жовтня 2022 року, тобто дату видачі довідки, в штаті відсутня.

Таким чином, аналізуючи відомості зазначених довідок у сукупності із записами трудової книжки, суд приймає відомості довідки від 13 жовтня 2022 року № 15 в якості належного доказу зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахтах.

Відповідно до листа Міністерства соціального захисту України від 05 листопада 1993 року № 02-82орг періоди навчання робітників підземним професіям зараховується до пільгового стажу у разі наявності відповідних записів у трудовій книжці, проходження навчання на протязі повного робочого дня та з урахуванням оплати праці зазначених робітників за час навчання за тарифними ставками, передбаченими для робітників відповідних професій, яким вони навчаються.

Довідкою від 13 жовтня 2022 року № 15 підтверджується, що за період проходження навчання в учбовому пункті з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року оплата праці нараховувалась позивачеві як учню гірника підземного.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає необхідним зарахувати спірний період з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року не лише до пільгового підземного стажу за Списком № 1-Шахтарі, а й страхового.

Записом № 17 трудової книжки встановлено, що 19 червня 2009 року позивача прийнято до Державного підприємства «Шахта «Новодзержинська» учнем прохідника підземного; записом № 18 01 вересня 2009 року переведено прохідником підземним 5 розряду; записом № 20 05 серпня 2014 року звільнено за власним бажанням.

Вказані записи охоплюють спірний період з 01 червня 2014 року по 05 серпня 2014 року.

Записом № 23 трудової книжки встановлено, що 12 червня 2017 року позивача прийнято до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргеосервіс» прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі; записом № 24 30 липня 2019 року звільнено за власним бажанням.

Вказані записи охоплюють спірний період з 01 серпня 2018 року по 30 липня 2019 року.

Записом № 32 трудової книжки встановлено, що 10 листопада 2020 року позивача прийнято прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботи до Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля»; запис про звільнення позивача відсутній.

Вказані записи охоплюють спірний період з 01 липня 2021 року по 31 березня 2022 року.

На підтвердження пільгового характеру роботи позивачем надано довідки правонаступників про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 13 жовтня 2022 року № 15, від 13 жовтня 2022 року № 15, від 11 листопада 2022 року № 6/447. Вказаними довідками визначено характер виконуваних робіт, відповідно до яких позивач користується правом на призначення пенсії за Списком № 1-Шахтарі.

Проте за відомостями форми РС-право спірні періоди роботи з 01 червня 2014 року по 05 серпня 2014 року, з 01 серпня 2018 року по 30 липня 2019 року, з 01 липня 2021 року по 31 березня 2022 року не зараховано не тільки до пільгового стажу, але й страхового.

Вказані періоди оскаржуваним рішенням не визначено, але у відзиві на позовну заяву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначено, що ці періоди не зараховано у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків, що підтверджується індивідуальними відомостями застрахованої особи (форма ОК-5).

Оцінюючи правомірність/протиправність відмови у зарахуванні вищезазначених періодів, суд виходить з наступного.

Абзацом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою, десятою, абзацом 1 частини дванадцятої статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, […], здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески;

якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом;

страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

З урахуванням наведених норм суд дійшов висновку, що позивач не несе відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому він працював, а тому наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

При аналізі та застосуванні наведених норм права, судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає необхідним зарахувати спірні періоди з 01 червня 2014 року по 05 серпня 2014 року, з 01 серпня 2018 року по 30 липня 2019 року, з 01 липня 2021 року по 31 березня 2022 року не лише до пільгового підземного стажу за Списком № 1-Шахтарі, а й страхового.

Записом № 32 трудової книжки встановлено, що 10 листопада 2020 року позивача прийнято прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботи до Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля»; запис про звільнення позивача відсутній.

Вказані записи охоплюють спірний період з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року.

За відомостями форми РС-право періоди з 10 листопада 2020 року по 31 березня 2021, з 01 червня 2021 по 30 червня 2021 року визначено як пільгові, а спірний період ні.

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вказує, що підставою незарахування є відсутність інформації щодо кількості відпрацьованих днів у цей період за відомостями спеціального стажу згідно з реєстром застрахованих осіб.

Вказані обставини підтверджуються даними форми ОК-5.

Суд, враховуючи наявність довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 11 листопада 2022 року № 6/447, якою характер виконуваних робіт визначено як пільговий, вважає можливим період роботи з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року зарахувати до пільгового підземного стажу за Списком № 1-Шахтарі на підставі цієї довідки.

Попередні записи трудової книжки охоплюють також період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року.

За відомостями форми РС-право цей період не зараховано не лише до пільгового стажу, а й до страхового.

У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначає, що спірний період роботи не зараховано до страхового та пільгового стажу, оскільки з 01 квітня 2022 року по теперішній час останній тимчасово звільнений від роботи без припинення трудових відносин на час військового стану.

Вказані обставини підтверджуються довідкою Відокремленого підрозділу «Шахта «Центральна» Державного підприємства «Торецьквугілля» від 11 листопада 2022 року № 6/447.

Проте суд, враховуючи дані форми ОК-5, за якими позивач в липні 2022 року отримував заробітну плату (без сплати внесків), вважає, що період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року підлягає зарахуванню до страхового стажу з огляду на викладену вище правову позицію на підставі відомостей реєстру застрахованих осіб.

Відсутність інформації щодо кількості відпрацьованих днів у цей період за відомостями спеціального стажу згідно з реєстром застрахованих осіб або відсутність довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній є підставою для відмови на сьогоднішній день у зарахуванні спірного періоду до пільгового підземного стажу за Списком № 1-Шахтарі.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області від 06 березня 2023 року № 44 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягають задоволенню.

Похідна вимога на підставі частини другої статті 9 КАС України підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області повторно розглянути заяву позивача від 27 лютого 2023 року про призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового та пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі періоду навчання з 21 серпня 1991 року по 29 серпня 1991 року, періодів роботи з 01 червня 2014 року по 05 серпня 2014 року, з 01 серпня 2018 року по 30 липня 2019 року, з 01 липня 2021 року по 31 березня 2022 року; до пільгового підземного стажу за Списком №1-Шахтарі періоду роботи з 01 квітня 2021 року по 31 травня 2021 року; до страхового стажу період роботи з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року у справі № 200/1534/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць