Справа № 600/3667/23-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/3667/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком державного службовця;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 роботу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а саме: період роботи в управлінні освіти Чернівецької міської ради з 17.02.1992 по 28.02.2007, Чернівецькій обласній державній адміністрації з 01.03.2007 по 21.10.2016, Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з 22.06.2020 по 26.01.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком державного службовця;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено останній у переході на пенсію державного службовця з підстав відсутності необхідного 20 річного стажу на посадах віднесених до відповідних категорій державної служби. Наголошує на тому, що має право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", а тому прийняте відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії на підставі вказаного Закону є незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує права позивача.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Зокрема, пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності Законом (01.05.2016) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За результатами перевірки електронної пенсійної справи встановлено, що у позивача відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Окрім іншого зазначив, що з 04.07.2001 (дата набрання чинності ЗУ №2493-ІІІ) посади органів місцевого самоврядування не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. У зв`язку з цим, позивачу безпідставно видана довідка про середні розміри складових заробітної плати державного службовця від 27.01.2023 №609, а відтак, провести перерахунок з урахуванням цієї довідки відсутні підстави.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

СУДОМ ВСТАНОВЛЕННІ НАСТУПНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВІДПОВІДНІ ЇМ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1.Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

2. Позивач звернулася до ГУ ПФУ в Чернівецькій області із заявою в якій просила призначити пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

3. 17.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про те, що за результатами перевірки електронної пенсійної справи встановлено, що станом на 01.05.2016 у останньої відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України. З 04.07.2001 (дата набрання чинності ЗУ №2493-ІІІ) посади органів місцевого самоврядування не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. У зв`язку з цим, безпідставно видана довідка про середні розміри складових заробітної плати державного службовця від 27.01.2023 №609, а також і як наслідок відсутні підстави для проведення перерахунку з урахуванням вказаної довідки.

Також повідомлено про те, що позивача залишено на пенсії за віком згідно Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та про необхідність надати довідку про розмір виплат (крім посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.

4. Судом також досліджена довідка № 622 від 17.02.2023 року, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь - які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.09.1982 року.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1.Так, 1 травня 2016 року набув чинності Закон № 889-VIII, згідно ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ право на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

До досягнення віку, встановленого першим реченням ч. 1 цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці, визначені цією статтею.

Таким чином, необхідною умовою наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті - є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.

3.Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

4.Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа № 822/524/18).

5. Отже, при наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби затвердженим Постановою Кабiнету Miнicтpiв України вiд 03.05.1994 № 283 (далі Порядок №283).

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року (чинного до 01.05.2016 року, тобто в період проходження позивачем служби) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

6. Судом встановлено, що позивач, на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ досяг передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV" віку.

Разом з тим, позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, у зв`язку з недостатністю 20-річного стажу.

5. Заперечуючи проти позову, відповідач зводив свої аргументи фактично до того, що в позивача відсутній необхідний стаж державної служби, для призначення чи перехід на такий вид пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання законної сили Законом України №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

В контексті наведеного, суд відмічає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як стверджує позивач, що також підтверджується записами у трудовій книжці, останній працював на посадах із спеціальними званнями (рангами) державного службовця в періоди з 17.02.1992 по 28.02.2007 та з 01.03.2007 по 21.10.2016 року, а також з 22.06.2020 року по 26.01.2023 року.

Разом з тим, відповідно до записів у трудовій книжці, саме 24.06.1994 позивач прийняв Присягу державного службовця і останньому присвоєно 12 ранг державного службовця.

6. Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, а також враховуючи те, що позивач в зазначені вище періоди працював в органах державної служби, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави та те, що останній присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, а також те, що вона одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, - то такі періоди роботи (служби) позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а саме з 26.06.1994 року, дати прийняття присяги позивачем.

7. Крім того, згідно даних трудової книжки, позивач в межах спірних періодів працювала, в т.ч. в органах місцевого самоврядування, зокрема в період з 2001 року по 28.02.2007 року.

Оцінюючи доводи позивача щодо зарахування зазначених вище періодів до стажу державної служби, суд зазначає наступне.

Стаття 1 Закону №3723-ХІІ визначала, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій. (частина друга статті 2 Закону №3723-XII).

Крім цього, абзацом 13 пункту 2 Порядку №283 передбачено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З трудової книжки позивача слідує, що останній 23.08.2001 року склав присягу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 11-й ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Дослідивши зміст записів в трудовій книжці позивача, суд дійшов висновку, що посади на яких позивач перебував в органах місцевого самоврядування не відносяться до визначених Законом категорій, перебування на яких підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Наведені висновки суду констатуються тим, що з 04.07.2001 року, з дня набрання чинності ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ від 07.06.2001, відповідно до пункту 11 частини 3 статті 3 Закону №889 визначено, що дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Отже, в період роботи в органах місцевого самоврядування позивач обіймав посади за якими після 04.07.2001 присвоювались спеціальні звання, а не ранги державного службовця. Відтак, оскільки займані посади не відноситься до посад передбачених ст. 46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, відтак і відсутні підстави для зарахування зазначеного вище періоду до стажу державної служби, а тому позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

8. Разом з тим, вирішуючи даний спір по суті, суд враховує і те, що відповідачами у справі не ставиться під сумнів достовірність даних наведених в трудовій книжці позивача.

Отже, суд вважає, що стаж державної служби позивача на момент досягнення пенсійного віку складав понад 10 років, але менше 20 років, відтак, у позивача відсутнє право на призначення пенсії державного службовця за віком згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області приймаючи рішення про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком відповідно до Закону №1058 на пенсію державного службовця за віком у відповідності до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993р. №3723-ХІІ діяло правомірно, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

9. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкти владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності не зарахування позивачу періодів його роботи до стажу державної служби, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання щодо розподілу судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 АДРЕСА_1

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області площа Центральна, 3,м. Чернівці,585

Суддя О.В. Боднарюк