Справа № 380/3799/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/3799/23 пров. № А/857/6797/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гінди О.І., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.

представника позивача Шеромова В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року про закриття провадження у справі № 380/3799/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Чаплик І.Д. в м. Львові Львівської області 23.03.2023 року в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі також відповідач, Львівський ОТЦК), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області) нових довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , чинного станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіціент, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, які фактично виплачуються за відповідною посадою, для здійснення перерахунку з 01.02.2020, з 01.02.2021 основного розміру пенсії позивача;

- зобов`язати відповідача підготувати та надати до ГУ ПФУ у Львівській області нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача, чинного станом на 01.01.2020, на 01.01.2021, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), з урахуванням положень Постанови № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіціент, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема із зазначенням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65% (від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) та премії в розмірі 35% (від посадового окладу), визначених розпорядженням Міністерства оборони України від 14.01.2020 № 248/291 та від 27.01.2021 № 248/612 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020, з 01.02.2021 основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року провадження у справі закрито.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги вказує, що заявлений спір у цій справі стосується одних і тих же сторін та з одним і тим же предметом що і у справі № 380/2465/21, підстави заявленого спору у цій справі є відмінними від справи № 380/2465/21, а відтак відсутні правові наслідки передбачені для застосування пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просив в задоволенні такої відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судовому засіданні представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Згідно частини другої статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у адміністративній справі суд першої інстанції виходив з того, що існує судове рішення, яке набрало законної сили, і яке вже є виконаним, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тобто предмет і підстави цього позову є тотожними в адміністративній справі № 380/2465/21.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі частини 1 пункту 4 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України можливе виключно за сукупності таких:

набрали законної сили рішення або постанова суду, ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі;

спір має бути між тими самими сторонами;

спір у справі має бути з одним і тим же предметом;

спір у справі має бути заявлений з тих самих підстав.

Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає відмову у відкритті провадження у справі.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, тобто факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18, від 13 липня 2020 року у справі № 620/3960/19.

Апеляційний суд зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Так, дійсно у справі № 380/2465/21 ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Львівського ОТЦК щодо відмови виготовити та надати до ГУ ПФУ у Львівській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 про визнання протиправним та скасування пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», для перерахунку пенсії з 01.02.2020 та з 01.01.2021, додатково визначивши у ній збільшені розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 29.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків до Постанови № 704 та Наказу Міністра оборони України від 01.03.2018 № 90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України» (далі Наказ № 90), з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за посадою, відповідною, або аналогічною моїй останній штатній посаді на момент звільнення, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020;

- зобов`язати Львівський ОТЦК вчинити дії щодо підготови, виготовлення та надання до ГУ ПФУ у Львівській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 29.01.2020 та у подальшому, станом на 01.01.2021 з визначенням в довідках видів грошового забезпечення з застосуванням при обчисленні розрахунку посадового окладу, військового звання та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається із застосуванням розміру посадового окладу, військового звання, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 , 14, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням положень Постанови № 704 та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, визначивши розміри посадових окладів та окладів за військове звання шляхом множення розмірів прожиткових мінімумів станом на 01.01.2020 та 01.01.2021, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2020 рік» та «Про державний бюджет України на 2021 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 та Наказу № 90, із зазначенням відомостей про розміри усіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії та Рішення № 260 від 01.01.2019 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців ЗС України та деяких іншим особам» для здійснення обчислення та перерахунків основного розміру пенсії з 01.02.2020 та з 01.02.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 380/2465/21 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі №380/2465/21 вказане рішення Львівського окружного адміністративного суду залишене без змін.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 380/2465/21.

Зі змісту висновків, наведених у цих судових актах, слідує, що предметом дослідження у справі № 380/2465/21 було питання, зокрема, можливості обчислення грошового забезпечення позивача із застосуванням мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини відповідно до пункту 4 Постанови № 704, за наслідками чого судами першої та апеляційної інстанцій зроблено висновок про відсутність підстав для нарахування позивачу грошового забезпечення з використанням величини мінімальної заробітної плати.

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, необхідно зазначити, що предметом позову у ній є питання розрахунку (перерахунку) грошового забезпечення позивача, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року.

Колегія суддів зазначає про нетотожність позову у цій справі та справі № 380/2465/21, оскільки у даному випадку позовні вимоги стосуються перерахунку та виплати грошового забезпечення та належних при звільненні виплат, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум, тоді як у справі № 380/2465/21 позивач просив перерахувати грошове забезпечення із застосуванням мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини.

Крім того, позивач оскаржує відмову Львівського ОТЦК щодо видачі йому довідок для перерахунку пенсії, датовану 25 листопада 2022 року, яка не була предметом судового розгляду в межах справи № 380/2465/21.

За приведених обставин, суд першої інстанцій належним чином не з`ясував підстав позову у цій справі, доводи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та докази, якими їх підтверджує та прийняв передчасне та необґрунтоване судове рішення про закриття провадження.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та прийшов до передчасного висновку про закриття провадження у даній справі. Відтак, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із частиною третьою статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення допущено порушення норм процесуального права, що призвело до створення перешкоди у реалізації позивачем права на доступ до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись статтями 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року про закриття провадження у справі № 380/3799/23 скасувати, а справу направити на продовження розгляду в суд першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 19.02.2023