Справа № 120/1639/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1639/23

Головуючий у І інстанції: Віятинк Н.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

20 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.09.2022 №35 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно абз.2 ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно абз.2 ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 12.09.2022 відповідно до особистої заяви від 12.09.2022, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 16.10.1989-13.08.1993, 30.09.1997-15.06.2000, 10.09.2000-20.10.2002, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 14.12.1978.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.05.2023 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.09.2022 №35 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.09.2022 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 , звернулася з апеляційною скаргою.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 12.09.2022 ОСОБА_1 звернулась через вебпортал до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою на призначення пенсії за віком. До заяви ОСОБА_1 додала свій паспорт громадянина України, РНОКПП, трудову книжку НОМЕР_2 від 14.12.1978, свідоцтво про шлюб, дишлом про навчання, атестат про навчання. На момент звернення до Пенсійного фонду України ОСОБА_1 виповнилося 60 років.

У порядку екстериторіальності заяву позивача та документи було розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та було прийнято рішення про відмову від 19.09.2022 №35 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. За результатами розгляду документів, доданих до заяви страховий стаж становить 28 років 5 місяців 6 днів.

У рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 14.12.1978 року не зараховано періоди роботи з 30.09.1997 -15.06.2000 оскільки, після запису про звільнення відсутня печатка, що суперечить пункту 4.1 частини 4 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.1993 року, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.09.2022 №35 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фондуУкраїни в Рівненській поверхово виконали свої обов`язки, зазначивши у супровідному листі від 20.01.2023 №842-744/Г-02/8-0800/23 та у рішенні від 19.09.2022 №35 різні періоди, які не зараховані позивачу до страхового стажу, що створює для позивача ситуацію невизначеності щодо прийнятого рішення та обрання належного способу захисту.

Тому, на думку суду, з метою відновлення порушених прав позивача у спірних правовідносинах наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з абзацом 1 ч.1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що КАС України встановлює декілька видів територіальної підсудності, в тому числі: загальну (залежно від місця проживання чи місцезнаходження відповідача) та альтернативну (за вибором позивача).

Тобто, якщо предметом адміністративного позову є оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної особи, то позивач може застосувати альтернативну підсудність.

У зв`язку з цим, у даному випадку, застосуванню підлягають положення ч. 1 ст. 25 КАС України (за вибором позивача).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 29 КАС України встановлено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з п. 4 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною 3 цієї статті визначено, що якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з дня отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду (ч. 4 ст. 171 КАС України).

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу (ч. 5 ст. 171 КАС України).

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.09.2022 №35 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком згідно абз.2 ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

У свою чергу, зареєстрованим місцезнаходження Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 158-б.

Отже, вирішення спору має здійснюватись окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Запоріжжя (Запорізьким окружним адміністративним судом).

В той же час, позивач звернулася з цим позовом до Вінницького окружного адміністративного суду, юрисдикція якого згідно з додатком № 1 до Указу Президента України від 16.11.2004 № 1417/2004 "Про утворення місцевих та апеляційних адміністративних судів, затвердження їх мережі" розповсюджується на територію Вінницької області.

За таких обставин та враховуючи те, що місцем перебування - проживання позивача та місцезнаходженням відповідача є Запорізька область, дана справа не підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що судом першої інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, порушені норми процесуального права в частині визначення територіальної підсудності даної справи.

За приписами ч. 1 ст. 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з направленням справи на розгляд до суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Запоріжжя.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2023 року скасувати.

Справу направити на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.