Справа № 240/32782/22
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/32782/22 Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

20 грудня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової доплати за службу в особливих умовах (в період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвароби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 за період з 09.06.2021 по 03.05.2022, загальною кількістю 122 дні;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову доплату за службу в особливих умовах період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвароби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 за період з 09.06.2021 по 03.05.2022, загальною кількістю 122 дні.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати за службу в особливих умовах (в період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвароби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року за період з 09.06.2021 року по 03.05.2022 року, загальною кількістю 122 дні.

Зобов`язано Національну поліцію України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвароби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року за період з 09.06.2021 року по 03.05.2022 року, загальною кількістю 122 дні.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що Національна поліції України здійснює нарахування та виплату додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейських у відповідності до положень Постанови №375 виключно за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами дляголовних розпорядників бюджетних коштів,а бюджетні асигнуування на вказані цілі у спірний період не виділялись, що доведено достатніми та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, відповідно і накащи про встановлення додаткових доплат Національної поліцією України не видавались, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у період з 07.11.2015 року по 03.05.2022 року проходив службу на різних посадах у органах Національної поліції України.

Наказом Голови Національної поліції України №598 о/с від 03.05.2022 року позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з посади начальника 7-го управління Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

У липні 2022 року представник позивача звернувся до Голови Національної поліції України із адвокатським запитом щодо виплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.

Листом від 16.08.2022 відповідач повідомив представника позивача про те, що доплати до грошового забезпечення ОСОБА_1 , передбачених Постановою КМУ від 29.04.2020 року №375 за період проходження ним служби в апараті центрального органу управління поліції не здійснювались.

У вересні позивач звернувся до Національної поліції України із заявою, у якій просив нарахувати та виплатити доплату до грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 29.04.2020 № 375, надати довідку із відображенням у ній кількості днів/дібзмін у період з 01.01.2021 року по 03.05.2022 року протягом яких ОСОБА_1 під час виконання своїх обов`язків забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок їх виконання мав безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, повідомити про суми, нарахоані та виплачені при звільненні із зазначенням окремо кожного виду виплати.

Відповідач листом від 28.10.2022 року повідомив, що під час виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків, за період проходження служби з 09.06.2021 року по 03.05.2022 року, забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок їх виконання мав безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, на підставі яких здійснюється нарахування та виплата додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, загальною кількістю 122 дні.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо виплати суми доплати до грошового забезпечення за періоди з 09.06.2021 по 03.05.2022 під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції керувався тим, що підставою для отримання доплати за Постановою №375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Остаточне рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім в граничному розмір до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник ГУНП, в тому числі, але не виключно в межах видатків державного бюджету, передбачених за відповідними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Відповідач не заперечує факт взаємодії із населенням під час виконання позивачем службових обов`язків за період проходження ним служби з 09.06.2021 року по 03.05.2022 року, про що зазначено у листі від 28.10.2022 року.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що позивач, у зв`язку з виконанням службових обов`язків у спірний період набув право на нарахування та виплату спірної доплати до грошового забезпечення. При цьому, відповідачем в порушення ст. 77 КАС України, не надано до суду докази, які б підтверджували те, що під час виконання службових обов`язків у спірний період позивач не забезпечував життєдіяльність населення і, відповідно, не мав безпосередній контакт з населенням.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (пункт 2 Постанови № 375).

Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників. Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 "Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я" затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі по тексту - Порядок №485).

У пункті 1 Порядку №485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками" (бюджетні кошти).

Відповідно до пункту 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (органи системи МВС).

Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку №485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 03.06.2020 № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину" , яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Таким чином, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Як уже зазначалось, згідно з пунктом 4 Постанови № 375 персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

У даному випадку, позивачем не надано суду наказів керівництва, якими визначено персональний перелік поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, до якого включено, зокрема, і ОСОБА_1 , та встановлено додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах за спірний період, а саме з 09.06.2021 по 03.05.2022.

Виконання позивачем посадових обов`язків упродовж всього періоду його служби під час карантину за своїм змістом безпосередньо не свідчить про право позивача на отримання додаткової доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

На думку колегії суддів, лист Департаменту карного розшуку Національної поліції України від 28.10.2022 №14/01/20-П-219, яким позивача проінформовано про те, що під час виконання службових обовязків, за період проходження служби з 09.06.2021 по 03.05.2022 він забезпечував правопорядок та безпеку громадян та внаслідок їх виконання мав безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, на підставі яких здійснюється нарахування та виплата додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, загальною кількістю 122 дні, не є належним та допустим доказом, оскільки керівник Департаменту карного розшуку не являється уповноваженим керівником затверджувати персональні списки працівників, яким встановлюється доплата, встановлювати конкретний розмір такої виплати у межах граничного розміру до 50 % та відповідно приймати рішення про здійснення такої виплати.

У даному випадку, таким керівником є Голова Національної поліції України, а не начальник Департаменту карного розшуку НПУ.

Вказаним листом також не визначено розмір доплати у відповідності до Порядку №375, а саме у межах граничного розміру до 50 %.

Водночас, матеріали справи не містять і доказів того, що позивачем оскаржувалася протиправна бездіяльність керівника щодо не включення до переліку осіб, яким здійснюється доплата.

В даному випадку колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність посилань відповідача на ненадходження коштів від головного розпорядника, оскільки пунктом 5 вказаної Постанови було визначено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 Постанови №375, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Суд першої інстанції не звернув на вказані обставини належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Національної поліції України задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.