Справа № 600/4907/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/4907/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дністровського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Дністровського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки (далі відповідач-1), Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі відповідач-2), в якому, з урахування позовної заяви у новій редакції, просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу за мобілізацією ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати Наказ Начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 177 від 04.06.2023 р. в частині призначення на посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації та зарахування до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного ОСОБА_1 ;

- застосувати наслідки визнання оскаржуваних рішень недійсними - визнати, що ОСОБА_1 не є військовослужбовцем та має право на вільне залишення Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

1.2. Ухвалою суду від 21.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Дністровський районний територіальний центр комплектування і соціальної підтримки протиправно призвав позивача до військової служби під час мобілізації, оскільки позивачу відповідно до наказу Мінекономіки від 19.05.2023 №3857 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців.

Аргументи відповідача

2.2. Від Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного надійшов відзив на позов в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, у зв`язку з тим, що позивач призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 та прибув до національної академії 04.06.2023, що підтверджується іменним списком Дністровського РТЦК та СП від 03.06.2023 №1593. Вказує, що підставою видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини для військовослужбовців є іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчуються військовослужбовця. Таким чином, зарахування позивача до списків особового складу Національної академії та призначення на посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації здійснено на підставі та у спосіб, що прямо передбачені чинним законодавством, а відтак вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника Національної академії від 04.04.2023 №177 в частині призначення його на посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації та зарахування до списків особового складу Національної академії є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

2.3. Дністровський районний територіальний центр комплектування і соціальної підтримки правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено наступне.

3.2. Відповідно до наказу Мінекономіки від 19.05.2023 №3857 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на шість місяців до 19.11.2023 року.

3.3. Позивачу видано повістку до Дністровського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки, з`явитись за адресою АДРЕСА_1 , 03 червня 2023 року на 18 год. 00хв.

3.4. Наказом начальника Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.06.2023 №211 «Про призов на військову службу під час мобілізації» старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 призвано Дністровським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з 03.06.2023 року на військову службу під час мобілізації до Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного.

3.5. Відповідно до довідки Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 03.06.2023 №1594 вбачається, що ОСОБА_1 з 03.06.2023 дійсно призваний на військову службу за мобілізацією.

3.6. Відповідно до наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного «По стройовій частині» від 04.06.2023 №177 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , НОМЕР_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період Дністровським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації, ВОС 101000.

З 04.06.2023 року позивач зарахований до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного та на всі види забезпечення, а котлове із обіду 04.06.2023 року, вважати таким, що справи та посаду слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру підвищення кваліфікації прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

З вказаного наказу вбачається, що підстава іменний список Дністровського РТЦК та Сп Чернівецької області від 03.06.2023 №1593.

3.7. Відповідно до наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного від 22.07.2023 №233 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації центру кваліфікації Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного, призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.07.2023 №1608 на посаду командира інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_2 , вважати таким, що справи здав та вибув до нового місця служби м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області. З 22.07.2023 року виключений зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 23.07.2023 року.

Вважаючи дії відповідачів щодо його мобілізації та вказані накази протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

4.3. У силу вимог ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

4.4. За приписами ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

4.5. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

4.6. Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008, передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

4.7. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

4.8. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.

4.9. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

4.10. За приписами ст.1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 р. № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

4.11. Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 р. № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

4.12. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону № 3543-XII загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

4.13. Згідно з ч.5 ст.4 Закону № 3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

4.14. За змістом ст.2 Закону № 3543-XII правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

4.15. Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

4.16. Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 р. було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

4.17. На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.

4.18. Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

4.19. Зокрема, відповідно до ч.ч.3, 5 ст.22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

4.20. Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

4.21. Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

4.22. За змістом пункту 7 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

4.23. У силу пункту 12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

4.24. Абзацами 1, 2 частини 1 статті 39 Закону № 2232-ХІІ визначено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

4.25. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

4.26. Статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

4.27. Зокрема, відповідно до абз.2 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4.28. Згідно п.1 ч.1 ст.25 Закону № 3543-ХІІ бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі якщо це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів.

4.29. Порядок та організація бронювання, переліки посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Під час дії воєнного стану бронювання військовозобов`язаних може також здійснюватися за списком військовозобов`язаних, поданим у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку відповідним органом державної влади, іншим державним органом, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією, зазначеними в частині першій цієї статті (ч.3 ст.25 Закону № 3543-ХІІ) .

4.30. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 р. № 76 "Деякі питання реалізації положень Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" затверджено Порядок бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану (далі - Порядок № 76)

4.31. Відповідно до п.1 Порядку № 76 цей Порядок визначає механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють, зокрема, в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі, коли це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів.

4.32. Пунктом 2 Порядку № 76 передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), погодженими Генеральним штабом Збройних Сил (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки).

4.33. Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).

4.34. Приписами п.п.9, 10 Порядку № 76 встановлено, що з метою погодження списки, подані відповідно до пунктів 4-8 цього Порядку, розглядаються щодо повноти заповнення та наявності обґрунтувань Генеральним штабом Збройних Сил (СБУ, Службою зовнішньої розвідки) у строк не більше ніж 10 робочих днів з дня їх отримання.

Генеральний штаб Збройних Сил (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) подає погоджені відповідно до абзацу першого цього пункту списки до Мінекономіки.

За результатами перевірки списків, поданих відповідно до пункту 9 цього Порядку, щодо повноти їх заповнення, наявності обґрунтувань та погодження Генеральним штабом Збройних Сил (СБУ, Службою зовнішньої розвідки) Мінекономіки приймає у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня отримання зазначених списків рішення про бронювання військовозобов`язаних.

4.35. Пунктом 11 Порядку № 76 передбачено, що з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочок Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Генеральному штабу Збройних Сил (СБУ, Службі зовнішньої розвідки).

4.36. Генеральний штаб Збройних Сил (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки).

4.37. Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа і організація видає військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.

4.38. Витяг, завірений підписом керівника та печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.

4.39. Витяг видається військовозобов`язаному під розпис у відомості видачі бланків спеціального військового обліку, складеній за формою згідно з додатком 4.

4.40. Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування його на спеціальний військовий облік.

4.41. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік.

4.42. Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, належить до військової служби за призовом.

4.43. Згідно з положеннями ст.39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

4.44. У свою чергу ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, яка надається, зокрема, заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4.45. При цьому п.11 Порядку № 76 визначено чіткий алгоритм дій щодо надання відстрочки у зв`язку з прийняттям Мінекономіки України рішення про бронювання військовозобов`язаного, а підтвердженням надання військовозобов`язаному відстрочки є витяг, завірений підписом керівника та печаткою органу місцевого самоврядування.

4.46. З матеріалів справи слідує, що відповідно до наказу Мінекономіки від 19.05.2023 №3857 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на шість місяців до 19.11.2023 року.

4.47. Суд зазначає, що стосовно військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

4.48. Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

4.49. Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону № 2232-XII визначено, що початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

4.50. Таким чином законодавство розрізняє поняття військовозобов`язаний та військовослужбовець. Зокрема, з моменту відправлення військовозобов`язаного до військової частини він набуває статусу військовослужбовця, оскільки проходить військову службу, внаслідок чого на нього вже розповсюджуються гарантії, надані військовослужбовцям, а не військовозобов`язаним.

4.51. З матеріалів справи слідує, що Наказом начальника Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.06.2023 №211 «Про призов на військову службу під час мобілізації» старшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 призвано Дністровським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки з 03.06.2023 року на військову службу під час мобілізації до Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного. Тобто, з 03.06.2023 року позивач вже є військовослужбовцем.

4.52. З системного аналізу ст.ст.23, 24, 25 Закону № 3543-ХІІ, які регулюють умови та порядок бронювання, та ст.26 Закону № 2232-XII, що передбачає підстави звільнення з військової служби під час мобілізації у період воєнного часу, вбачається, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та звільнення з військової служби під час мобілізації є різними поняттями і ґрунтуються на положеннях різних інститутів військового права. За колом осіб бронювання стосується тільки військовозобов`язаних і є для них підставою для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Своєю чергою, звільнення з військової служби стосується військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу. Отже, за змістом і метою бронювання військовозобов`язаних осіб не стосується правовідносин, пов`язаних зі звільненням військовослужбовців із військової служби. Тому факт бронювання військовозобов`язаної особи після її призову на військову службу не може розглядатися як причина для її звільнення з військової служби під час воєнного стану.

4.53. Застосувавши ці висновки до даної справи, суд констатує, що оскільки позивач був призваний на військову службу з 03.06.2023 року під час мобілізації в умовах воєнного стану, то він втратив статус військовозобов`язаної особи і набув статусу військовослужбовця, а відтак наказ Міністерства економіки України від 19.05.2023 №3857про його бронювання не є підставою для звільнення з військової служби.

4.54. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 22.05.2023 р. у справі № 260/1851/22.

4.55. Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

4.56. Також суд зазначає, що звільнення військовослужбовця під час дії воєнного стану, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на підставі того, що він заброньований, не передбачено нормами Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

4.57. З огляду на викладене, суд вважає дії та накази відповідача щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації в період воєнного часу правомірними та такими, що вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

4.58. Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

4.59. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

4.60. За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

4.61. Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі.

4.62. В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

4.63. У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

4.64. Враховуючи вищенаведене, оскаржувані дії в частині мобілізації, переміщення та направлення позивача для проходження військової служби є актами індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, станом на час вирішення справи вони вичерпали свою дію внаслідок мобілізації позивача та направлення його для проходження військової служби і зарахування до списків особового складу військової частини.

4.65. Суд звертає увагу позивача, що після видання наказів начальника Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.06.2023 №211 «Про призов на військову службу під час мобілізації» та начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного «По стройовій частині» від 04.06.2023 №177 виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положенням №1153/2008. Цими актами не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказів про призов та про призначення до військової частини. Ці накази вже реалізовані, а тому їх скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.

4.66. Суд також враховує, що військова служба з моменту її початку покладає на її учасників (військовослужбовця та держави) велике коло взаємних прав та обов`язків матеріального та фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків та інше. Позивач відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.07.2023 №1608 02.09.2022 призначений на посаду командира інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_2 , тобто приступив до виконання обов`язків військової служби в складі військової частини.

4.67. У питанні скасування акту індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, Верховний Суд має сталу та послідовну позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності (зокрема, таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 9901/286/19, від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, Касаційний адміністративний суд у рішеннях від 14 липня 2021 року у справі № 9901/96/21, від 27 жовтня 2022 року у справі № П/9901/97/21).

4.68. У контексті спірних відносин суд зауважує, що накази начальника Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 06.06.2023 №211 «Про призов на військову службу під час мобілізації» та начальника Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного «По стройовій частині» від 04.06.2023 №177, є індивідуальними правовими актами, що вичерпали свою дію фактом призову позивача на військову службу.

4.69. Як наслідок, скасування таких наказів не призведе до відновлення попереднього становища позивача, адже порядок демобілізації військовослужбовців чітко визначений законом і такий порядок не передбачає випадків демобілізації за рішенням суду про скасування наказу про призов.

4.70. Так само визнання протиправними дій відповідачів щодо призову позивача на військову службу за мобілізацією не гарантує позивачу ефективного захисту його прав у спірних відносинах, адже не призведе до виникнення у Дністровського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки будь-яких обов`язків, пов`язаних з виконанням цього рішення суду.

4.71. А тому, зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.3. Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачами доведено правомірність своїх дій, натомість з матеріалів справи не вбачається порушення прав позивача.

5.4. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав викладених у його мотивувальній частині.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дністровського районного територіального центру комплектування і соціальної підтримки, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправним та скасування наказу - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Дністровський районний територіальний центр комплектування і соціальної підтримки (вул. Чорновола, 1, смт. Кельменці, Чернівецька область, );

Відповідач - Національна академія сухопутних військ імені Гетьмана Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану, 32, м. Львів, ).

Суддя О.В. Анісімов