Справа № 580/6251/23
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6251/23 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року (розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 03 жовтня 2023 року) у справі за адміністративним позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року, Черкаське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі - позивач) звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Лебединський насіннєвий завод» (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 460768,30 грн адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця особами з інвалідністю у 2022 році та 32437,68 грн пені за несвоєчасну сплату зазначених санкцій на рахунок позивача за наступними реквізитами: , МФО 899998, р/р UА0023759.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що відповідач у 2022 році не виконав норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця особами з інвалідністю не сплатив, що є підставою для їх стягнення разом з пенею в судовому порядку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 893 особи, таким чином середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», відповідача повинна складати 36 осіб.

Відповідно до розрахунку, кількість працівників, яким встановлено інвалідність склала - 32 особи, кількість незайнятих робочих місць особами з інвалідністю - 4.

За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивач нарахував відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 460 768, 30 грн та 32 437, 68 грн пені за несвоєчасну сплату зазначених санкцій.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ст. 19 Конституції України державні органи, органи місцевого самоврядування та їх службові і посадові особи зобов`язані діяти виключно в межах та спосіб, визначені законом.

Положення про Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю, затверджене наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 № 129, передбачає, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21 березня 1991 року № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-ХІІ).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено ч.ч. 1-3 ст. 19 Закону № 875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

У відповідності до статті 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Колегія суддів звертає увагу, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, не несуть відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо вони розробили необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створили робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформували відповідні установи, але фактично не працевлаштували особу з інвалідністю з причин незалежних від них: відсутність осіб з інвалідністю, відмова особи з інвалідністю від працевлаштування, наявність протипоказань за станом здоров`я особи для роботи на відповідній посаді.

Наведене вище узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.04.2020 у справі № 824/643/18-а та від 21.05.2020 у справі № 520/3919/19.

Слід також зазначити, що в силу вимог п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України від 05.07.2012 № 5067-VI «Про зайнятість населення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

На виконання п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону № 5067-VI наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджений Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (далі - Порядок № 316).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 316 форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Отже, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом № 5067-VI та Наказом № 316; звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом № 875-ХІІ та Порядком № 70; у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Таким чином, передбачена ч. 1 ст. 20 Закону № 875-ХІІ міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку здійснити грошовий платіж на користь Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю має наставати або 1) в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування осіб з інвалідністю, або 2) в разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, третьої, п`ятої статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні особи з інвалідністю, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості.

Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 893 осіб, таким чином середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», відповідача повинна складати 36 осіб, однак 4 робочі місця, що призначені для осіб з інвалідністю залишилось не зайнятими.

Досліджуючи обставини дотримання відповідачем вимог законодавства щодо створення належної кількості робочих місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та відповідного звітування, колегія суддів зазначає наступне.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю, з огляду на приписи Порядку подання підприємствами, установами організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 (далі - Порядок № 70), роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Матеріалам справи встановлено, що листом від 19.05.2023 № 36.01-17/84 Шполянське управління Звенигородської філії Черкаського обласного центру зайнятості повідомило позивача, що впродовж 2022 року інформацію про попит на робочу силу (вакансії) з відміткою про необхідність працевлаштування осіб з інвалідністю форми № 3-НП відповідач подавав. Завірені копії звітів за формою № 3-ПН додаються, актуальність зазначених вакансій фахівцями відділу взаємодії з роботодавцями перевірялась. 04.05.2022 року поданий звіт за формою № 3-ПН по професії «вантажник», Шполянською районною філією Черкаського обласного центру зайнятості не направлялися особи з інвалідністю для працевлаштування на дане підприємство за вказаною професією в зв`язку з відсутністю на обліку відповідних працівників і фактичної відмови роботодавцем у їх працевлаштуванні не було. 26.08.2022 року поданий звіт за формою № 3-ПН по професії «налагоджувальних устаткування у виробництві харчової продукції» і 27.08.2022 року дана вакансія була укомплектована за направленням служби зайнятості.

Крім того, колегією суддів враховано, що листом від 19.06.2023 № 1906 відповідач повідомив позивача про те, що товариством у 2022 році повністю дотримано норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а через технічну помилку протягом 2022 року підприємством здійснювалась сплата сум ЄСВ за деяких осіб з інвалідністю у надлишковому розмірі із розрахунку 22%, замість належних пільгових 8,41%. Крім того, вказаним листом відповідач направив копії документів, що підтверджують працевлаштування 51 особи з інвалідністю.

Так, матеріалами справи встановлено, що матеріали справи містять витяги із трудових книжок, накази (розпорядження) про прийняття на роботу за типової формою № П-1, довідки до Акта огляду МСЕК (а.с. 55-230), відповідно до яких ПАТ «Лебединський насіннєвий завод» у 2022 році працевлаштувало 51 особу з інвалідністю, зокрема:

1) ОСОБА_1 (наказ від 27.01.2015 № 9-к, довідка МСЕК серії ААВ № 35520, трудова книжка ОСОБА_1 );

2) ОСОБА_2 (наказ від 03.11.2022 № ВА-1427 щодо ОСОБА_2 , довідка МСЕК серії 12ААА № 203316 ОСОБА_2 , трудова книжка ОСОБА_2 );

3) ОСОБА_3 (трудова книжка ОСОБА_3 , довідка МСЕК серії 10 ААВ № 340644 ОСОБА_3 , наказ СТОВ «ЛНЗ-Агро» від 30.06.2010 № 37 щодо ОСОБА_3 );

4) ОСОБА_4 (наказ від 09.03.2016 № ВА-55 щодо ОСОБА_4 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 711676 ОСОБА_4 );

5) ОСОБА_5 (наказ від 22.01.2019 № ВА-43 щодо ОСОБА_5 , наказ від 02.11.2022 № ВА-1480 щодо ОСОБА_5 , довідка МСЕК серії 2-18АЗ №174040);

6) ОСОБА_6 (наказ від 08.10.2018 № ВА-1121 щодо ОСОБА_6 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 127736 ОСОБА_6 , трудова книжка ОСОБА_6 );

7) ОСОБА_7 (наказ від 09.08.2021 № ВА-919 щодо ОСОБА_7 , довідка МСЕК серії ЧЕР № 019313 ОСОБА_7 , трудова книжка ОСОБА_7 );

8) ОСОБА_8 (наказ від 08.10.2016 №ВА-1120 щодо ОСОБА_8 , довідка МСЕК серії 12 ААБ №767116 ОСОБА_8 , трудова книжка ОСОБА_8 );

9) ОСОБА_9 (наказ від 10.12.2018 № ВА-1420 щодо ОСОБА_9 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 195454 ОСОБА_9 , трудова книжка ОСОБА_9 );

10) ОСОБА_10 (наказ від 02.12.2022 № ВА-1783 щодо ОСОБА_10 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 355123 ОСОБА_10 , трудова книжка ОСОБА_10 );

11) ОСОБА_11 (наказ від 11.08.2021 № ВА-954 щодо ОСОБА_11 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 358674 ОСОБА_11 , трудова книжка ОСОБА_11 );

12) ОСОБА_12 (наказ від 31.08.2021 № ВА-1268 щодо ОСОБА_12 , довідка МСЕК серії 10 ААА № 917940 ОСОБА_12 , трудова книжка ОСОБА_12 );

13) ОСОБА_13 (наказ 21.01.2021 № ВА-52 щодо ОСОБА_13 , довідка МСЕК серії 12 ААГ № 054270 ОСОБА_13 , трудова книжка ОСОБА_13 );

14) ОСОБА_14 (трудова книжка ОСОБА_14 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 202001 ОСОБА_14 );

15) ОСОБА_15 (наказ від 21.03.2020 № ВА-178 щодо ОСОБА_15 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 881010 ОСОБА_15 );

16) ОСОБА_16 (наказ від 27.06.2018 № ВА-63 щодо ОСОБА_16 ; довідка МСЕК серії 12 ААВ № 267342 ОСОБА_16 , трудова книжка ОСОБА_16 );

17) ОСОБА_17 (трудова книжка ОСОБА_17 , довідка МСЕК серії СА № 013248 ОСОБА_17 );

18) ОСОБА_18 (наказ від 17.05.2021 № ВА-390 щодо ОСОБА_18 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 638601 ОСОБА_18 , трудова книжка ОСОБА_18 );

19) ОСОБА_19 (наказ від 27.07.2020 № ВА-570 щодо ОСОБА_19 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 470271 ОСОБА_19 , трудова книжка ОСОБА_19 );

20) ОСОБА_20 (наказ від 01.02.2016 № ВА-22 щодо ОСОБА_20 , довідка МСЕК серії 10 ААБ № 078759 ОСОБА_20 , трудова книжка ОСОБА_20 );

21) ОСОБА_21 (наказ від 26.10.2020 № 34 щодо ОСОБА_21 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 274550 ОСОБА_21 , трудова книжка ОСОБА_21 );

22) ОСОБА_22 (наказ від 03.11.2022 № ВА-1444 щодо ОСОБА_22 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 349536 ОСОБА_80, трудова книжка ОСОБА_22 );

23) ОСОБА_22 (наказ від 12.08.2021 № ВА-970 щодо ОСОБА_22 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 347058 ОСОБА_22 , трудова книжка ОСОБА_22 );

24) ОСОБА_23 (наказ від 03.12.2020 № ВА-52 щодо ОСОБА_24 , довідка МСЕК серії 10 ААБ № 823420 ОСОБА_23 , трудова книжка ОСОБА_23 );

25) ОСОБА_25 (наказ від 11.06.2013 № 49-к щодо ОСОБА_25 , довідка МСЕК серії 10 ААА № 914806 ОСОБА_25 , трудова книжка ОСОБА_25 );

26) ОСОБА_26 (наказ від 04.01.2021 № ВА-12 щодо ОСОБА_26 , довідка МСЕК серії 10 ААА № 353281 ОСОБА_26 , трудова книжка ОСОБА_26 );

27) ОСОБА_27 (наказ від 21.12.2021 № ВА-2024 щодо ОСОБА_27 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 767575 ОСОБА_27 , трудова книжка ОСОБА_27 );

28) ОСОБА_28 (наказ від 05.12.2022 № ВА-1753 щодо ОСОБА_29 , довідка МСЕК серії 10 ААА № 353019 ОСОБА_28 );

29) ОСОБА_30 (наказ від 01.02.2016 № ВА-22 щодо ОСОБА_31 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 771085 ОСОБА_31 , трудова книжка ОСОБА_31 );

30) ОСОБА_32 (наказ від 08.02.2019 № ВА-93 щодо ОСОБА_33 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 870448 ОСОБА_33 , трудова книжка ОСОБА_33 );

31) ОСОБА_34 (наказ від 01.02.2016 № ВА-22 щодо ОСОБА_35 , довідка МСЕК серії МС № 02039 ОСОБА_81, трудова книжка ОСОБА_81);

32) ОСОБА_36 (наказ від 04.02.2019 № ВА-79 щодо ОСОБА_37 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 199906 ОСОБА_38 , трудова книжка ОСОБА_38 );

33) ОСОБА_39 (трудова книжка ОСОБА_40 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 124727 ОСОБА_40 );

34) ОСОБА_41 (наказ від 05.11.2015 № ВА-544 щодо ОСОБА_42 , довідка МСЕК серії MCE № 032636 ОСОБА_42 , трудова книжка ОСОБА_42 );

35) ОСОБА_43 (наказ від 03.09.2019 № ВА-1095 щодо ОСОБА_44 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 133345 ОСОБА_44 , трудова книжка ОСОБА_44 );

36) ОСОБА_45 (наказ від 03.11.2022 № ВА-1449 щодо ОСОБА_46 , довідка МСЕК серії 10 ААБ № 344069 ОСОБА_46 , трудова книжка ОСОБА_46 );

37) ОСОБА_47 (наказ від 17.04.2014 № 26-к щодо Онищенка СО, довідка МСЕК серії MCE № 175583 ОСОБА_48 , трудова книжка ОСОБА_48 );

38) ОСОБА_49 (наказ від 03.09.2021 №ВА-1302 щодо ОСОБА_50 , довідка МСЕК серії 12 ААВ №642349 ОСОБА_50 , трудова книжка ОСОБА_50 );

39) ОСОБА_51 (наказ від 22.11.2022 № ВА-125 щодо ОСОБА_52 , довідка МСЕК серії 12 ААВ № 662840 ОСОБА_52 , довідка МСЕК серії 12 ААВ №267653 ОСОБА_52 , трудова книжка ОСОБА_52 );

40) ОСОБА_53 (наказ від 27.12.2022 № ВА-1844 щодо ОСОБА_54 , довідка МСЕК серії 10 ААБ № 075724 ОСОБА_54);

41) ОСОБА_55 (наказ від 15.07.2019 № ВА-686 щодо ОСОБА_56 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 193549 ОСОБА_56 , трудова книжка ОСОБА_56 );

42) ОСОБА_57 (наказ від 13.10.2022 № ВА-65 щодо ОСОБА_58 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 377703 ОСОБА_58 , пенсійне посвідчення ОСОБА_59 , трудова книжка ОСОБА_58 );

43) ОСОБА_60 (наказ від 10.09.2018 № ВА-887 щодо ОСОБА_61 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 921923 ОСОБА_61 , трудова книжка ОСОБА_61 );

44) ОСОБА_62 (наказ від 16.09.2021 № ВА-988 щодо ОСОБА_63 , трудова книжка ОСОБА_63 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 193965 ОСОБА_63 );

45) ОСОБА_64 (наказ від 05.01.2009 № 1-К щодо ОСОБА_65 , довідка МСЕК серії 10 ААВ ОСОБА_63 , трудова книжка ОСОБА_63 );

46) ОСОБА_66 (наказ від 19.09.2014 № 83-К щодо ОСОБА_67 , довідка МСЕК серії 10 ААБ № 347161 ОСОБА_67 , трудова книжка ОСОБА_67 );

47) ОСОБА_68 (наказ від 19.04.2022 № ВА-370 щодо ОСОБА_69 , довідка МСЕК серії 12 ААБ № 779535 ОСОБА_69 , трудова книжка ОСОБА_69 );

48) ОСОБА_70 (наказ від 03.05.2019 № ВА-361 щодо

ОСОБА_71 , довідка МСЕК серії 10 ААА № 911039 ОСОБА_72 , наказ від 31.10.2022 №ВА-1400 щодо ОСОБА_73 );

49) ОСОБА_74 (наказ від 01.02.2016 № ВА-22 щодо ОСОБА_75 , довідка МСЕК серії 12 ААА № 871703 ОСОБА_75 , трудова книжка ОСОБА_75 );

50) ОСОБА_76 (наказ від 13.06.2019 № ВА-50 щодо ОСОБА_77 , довідка МСЕК серії 10 ААБ № 381835 ОСОБА_77 , трудова книжка ОСОБА_77 );

51) ОСОБА_78 (трудова книжка ОСОБА_79 , довідка МСЕК серії 10 ААБ № 078141).

Встановлені обставини вказують, що у 2022 році ПАТ «Лебединський насіннєвий завод» працевлаштувало 51 особу з інвалідністю, що є більшим за показник нормативно необхідної чисельності працівників з числа осіб з інвалідністю (36 осіб). Суд врахував, що надані докази працевлаштування 51 особи з інвалідністю не містять дефектів за своїми формою та змістом та є належними доказами працевлаштування.

Доводи позивача щодо наявності розбіжностей у наданих відповідачем документах колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки позивач не зазначив змісту виявлених розбіжностей у наданих відповідачем документах, як і не зазначив, яку саме із 51 осіб з інвалідністю не можна вважати працевлаштованою у позивача у 2022 році.

З урахуванням встановлених обставин працевлаштування відповідачем у 2022 році осіб із інвалідністю понад мінімально допустиму чисельність, суд вважає відсутнім зміст порушення, за яке відповідачу нараховано адміністративно-господарські санкції та пеню, та як наслідок відсутність підстав для їх стягнення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачем не доведено ті обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль