Справа № 240/28044/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Житомир справа № 240/28044/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання незаконною та скасування постанови,

встановив:

Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Бєльського О.С. від 08.07.2022 року у виконавчому провадженні №69343674 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/43565/21 було визнано протиправним та скасовано пункт 4 рішення Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 серпня 2021 року №360 в частині відмови гр. ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та зобов`язано Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2021 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0540 та надання у власність. Постановою державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Бєльського О.С. від 08.07.2022 було відкрито виконавче провадження №69343674 про примусове виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/43565/21 та на підставі вказаної постанови видано постанову про стягнення виконавчого збору від 08.07.2023 року у зв`язку із тим, що Станишівською сільською радою не було виконано рішення у добровільному порядку.

Однак, як наголошує позивач, рішенням Станишівської сільської ради 22 сесії 8 скликання № 834 від 30.09.2022 на виконання вказаного вище рішення суду було повторно розглянуто заяву гр. ОСОБА_1 та питання затвердження проекту землеустрою було залишено без розгляду на період дії обмежень визначених п.5 ЗУ №2145-ІХ від 24.03.2022. Проте, незважаючи на виконання судового рішення, 08.07.2022 державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та зазначено, що питання дотримання позивачем строків звернення до суду буде розглянуто під час розгляду справи по суті.

Ухвалою від 19.12.2023 поновлено позивачу строки звернення до суду з вказаним позовом.

Через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №23.5/9/2023/ НОМЕР_1 від 06.12.2023, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Наголошує, що боржником не виконано рішення суду без поважних причин, а тому виконавцем правомірно винесено оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору. Також, Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області не скористалась наданим правом на звернення до суду про відстрочення виконання вищевказаного рішення саме у зв`язку із встановленою забороною згідно із пп.5 п.27 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України, тобто наявністю обставини, що робить тимчасово неможливим виконання рішення.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 та ст.287 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі № 240/43565/21, зокрема, зобов`язано Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2021 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0540 та надання у власність.

Державним виконавцем 08.07.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 26 000,00 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 135,87 грн, які рекомендованим листом за вих. №17946 08.07.2022 направлено боржнику для виконання та сторонам виконавчого провадження для відома

Рішення боржником виконано не було, про що 18.07.2022 державним виконавцем складено відповідний акт.

Також, 18.07.2022 до Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від Станишівської сільської ради надійшов лист за вих. № 08-19/1478 від 15.07.2022 із повідомленням, про те, що виконавчий комітет Станишівської сільської ради розглянув лист, на виконання вказаної постанови повідомили, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та Законом України №2145-IX від 24.03.2022 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" внесені зміни до Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України. А тому рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04.05.2022 у справі № 240/43565/21 буде виконано після скасування воєнного стану.

15.08.2022 до відповідача надійшла заява стягувача ОСОБА_1 із повідомленням про те, що вищевказане рішення боржником виконано не було, про що складено акт державного виконавця.

Державним виконавцем 07.11.2022 №19.5-20/9/2022/14370 до Станишівської сільської ради Житомирського району направлено вимогу державного виконавця повідомити у десятиденний строк із моменту отримання вказаної вимоги чи виконано вищевказане рішення.

В подальшому, 09.12.2022 до Станишівської сільської ради Житомирського району рекомендованим листом направлено вимогу державного виконавця у десятиденний строк із моменту отримання вимоги виконати вищевказане рішення суду, а саме повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2021 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0540 та надання у власність.

Листом від 26.12.2022 №2762 позивач повідомив, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду виконати неможливо, оскільки в країні введено воєнний стан. Наголошено, що сесією прийнято рішення №834 від 30.09.2022, яким звернення ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Крім того, повідомлено, що після скасування воєнного стану та зняття заборони безоплатної передачі земель у приватну власність звернення ОСОБА_1 радою повторно буде розглянуто відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду.

Позивач вважає, що рішення суду було виконано, а тому постанова про стягнення виконавчого збору є протиправною, у зв`язку з чим й звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII).

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено засади справляння виконавчого збору, зокрема:

- виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина перша);

- за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя);

- державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта);

- виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом (частина п`ята);

- виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (частина дев`ята).

Відповідно до пунктів 9 та 17 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа.

З огляду на викладене, разом з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду, а є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюються органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Отже, стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Частинами п`ятою та дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII визначений вичерпний перелік підстав для звільнення боржника від сплати виконавчого збору.

Слід зазначити, що виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не належить до переліку виконавчих документів, за якими виконавчий збір не стягується відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VІІІ.

Як зазначалось, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження 08.07.2022.

А тому, з огляду на викладене, постанова про стягнення виконавчого збору від 08.07.2022 ВП №69343674 прийнята у строк та в порядку, що встановлені статтями 13, 26 та 27 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, у позовній заяві позивач стверджує, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо добровільного виконання рішення суду.

Однак, як зазначалось раніше, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/43565/21 було, зокрема, зобов`язано Станишівську сільську раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2021 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0540 та надання у власність.

Тобто, суд визначив чіткий механізм захисту порушеного права позивача без надання відповідачу можливості приймати будь-які інші рішення за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.06.2021.

В свою чергу, рішенням №834 від 30.09.2022 звернення ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Таким чином, залишення вказаної заяви без розгляду, навіть за наявності для цього правових підстав, не може вважатись фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд враховує, що 24 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2145-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" (далі - Закон № 2145), який набрав чинності 07 квітня 2022 року.

На підставі п.1 розділу І Закону № 2145 розділ Х "Перехідні положення" ЗК України доповнений пунктами 27 і 28.

Відповідно до пп. 5 п. 27 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України (в редакції Закону № 2145) під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Таким чином, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом імперативна заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Метою запровадження цієї заборони є уникнення зловживань на час воєнного стану.

Тобто, встановлена заборона носить тимчасовий характер та діє до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

Також суд звертає увагу позивача, що згідно з ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

За змістом ч.3 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Водночас, Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області не скористалась наданим правом на звернення до суду про відстрочення виконання рішення саме у зв`язку із встановленою забороною згідно із пп.5 п.27 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України, тобто наявністю обставини, що робить тимчасово неможливим виконання рішення.

Отже, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, з яких виник спір, на дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.

Окрім того, в позовній заяві представник позивача наголошує, що розмір виконавчого збору визначений невірно, однак суд вказану обставин не приймає до уваги з огляду на наступне.

Статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено засади справляння виконавчого збору, зокрема: за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено у 2022 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня: 6 500,00 грн.

А тому, за виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/43565/21, Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області має сплатити виконавчий збір у розмірі 26 000,00 грн (4 * 6 500,00 грн), як й було зазначено у оспорюваній постанові.

В силу частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною другою цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відсутні підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складено 19.12.2023

Суддя Л.А.Шуляк