Справа № 520/10765/22
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

(щодо частини позовних вимог )

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

05 грудня 2023 р. справа №520/10765/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Л.Мар`єнко,

при секретарі судового засідання - К.Голотяк,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - Г.Гофельд,

представника відповідача - О.Гвоздецької,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №296-ос від 03.06.2022 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ №289о/с від 14.06.2022 Головного управління національної поліції в Харківській області про звільнення ОСОБА_1 з 14.06.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 03.06.2022;

- поновити ОСОБА_1 старшого сержанта поліції, на посаді помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі;

- стягнути з Головного управління Національної поліції Харківської області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за період вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання цього рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується наказами Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 №296 про застосування відносно неї дисциплінарного стягнення у вигляді звільненні зі служби в поліції та від 14.06.2022 №289о/с про звільнення зі служби в Національній поліції України, вважає їх такими, що прийняті з порушенням встановленого порядку щодо їх прийняття та порушують її права, є необґрунтованими та незаконними, а тому підлягають скасуванню. Вказує, що невихід на роботу мав місце у зв`язку з окупацією військовослужбовцями Російської Федерації території місця проживання та несення служби позивача та неможливістю безпечної евакуації з с.Вербівка Ізюмського району Харківської області.

Також зазначає, що з 18.03.2022 на території місця проживання позивача зник стільниковий, провідний зв`язок, відсутній доступ до мережі Інтернет, у зв`язку з чим накази чи розпорядження щодо евакуації з місця несення служби ОСОБА_1 не отримувала. Сама ж позивачка в період з 18.03.2022 до кінця червня 2022 перебувала в полоні та не мала об`єктивної можливості покинути окуповану територію.

Ухвалою суду від 27.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Представник відповідача, надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними та протиправними, посилаючись на те, що поліцейська ОСОБА_1 з період з 01.05.2022 до 30.06.2022 безпідставно була відсутня на службі без поважних причин, не виконала усний наказ керівництва щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути за місцем дислокації підрозділу, для проходження служби, виконання своїх функціональних обов`язків не прибула. В ході проведення службового розслідування встановлено, що позивачка скоїла прогули та не приймала участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військової агресією Російської Федерації, чим показала повне нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, своїх службових обов`язків, що є грубим порушенням службової дисципліни та абсолютно дискредитує позивача як поліцейського.

Ухвалою суду від 13.07.2023 вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено розгляд справи у підготовче судове засідання.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали доводи позовної заяви, просили суд прийняти рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Представник відповідача - О.Гвоздецька, в судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , з 12.07.2004 по 06.11.2015 проходила службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 - в органах Національної поліції України.

З 05.02.2021 обіймала посаду помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.05.2022 №608 призначено проведення у формі письмового провадження службового розслідування за обставинами, викладеними у рапорті начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2. від 09.05.2022.

За результатами службового розслідування уповноваженими особами відповідача 03.06.2022 складено висновок службового розслідування, затверджений наказом начальника ГУ НП в Харківській області від 03.06.2022. В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 09.05.2022 до Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов рапорт начальника Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2. про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, зокрема, помічнику чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшому сержанту ОСОБА_1 .

Проте з 01.05.2022 по 03.06.2022 вищевказаний поліцейський до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибув, відсутній на службі без поважних причин та відповідно до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив.

Службовим розслідуванням встановлено, що в результаті збройної агресії з боку РФ певна частина території Харківської області, в тому числі, окремі громади Ізюмського району Харківської області опинилися окупованими збройними силами РФ. Станом на теперішній час деякі поліцейські Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які перебувають на тимчасово окупованій території не евакуювалися на підконтрольну Україні територію.

В ході проведеного службового розслідування опитаний начальник Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_2 пояснив, що 24.02.2022 особовий склад підрозділу було зібрано по тривозі у зв`язку з веденням військового стану в Україні, поліцейськими, які прибули до Ізюмського РУП проведено цільовий інструктаж та видано закріплену табельну вогнепальну зброю. 03.03.2022 військовослужбовці РФ окупували територій міста Балаклія та деякі населенні пункти Ізюмського району Харківської області. 01.04.2022 після неодноразових спроб війська РФ окупували усю територію м.Ізюм та Ізюмського району, в результаті чого окремі поліцейські підрозділу опинились в окупації. Поліцейські Ізюмського РУП, які залишились на окупованій території за можливості виходили на зв`язок зі своїми безпосередніми керівниками особисто або через інших поліцейських, з якими перебували в бомбосховищах міста та підвальних приміщеннях будівель. Полковник поліції ОСОБА_2 зазначив, що за його вказівкою керівниками служб та особисто ним встановлювалися місця перебування кожного поліцейського Ізюмського РУП. Крім цього, вівся облік підлеглого особового складу, який не виходив на зв`язок з моменту окупації міста та району або була відсутня інформація про їх місце знаходження. 28.04.2022 відбулася нарада керівництва ГУНП в Харківській області на якій було дано усний наказ керівникам щодо доведення до кожного підлеглого поліцейського про необхідність виїзду з окупованої території до 30.04.2022. Даний наказ в підрозділі було доведено заступникам та усім підпорядкованим керівникам служб. На момент проведення службового розслідування на окупованій території знаходилося 58 поліцейських Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, які періодично за можливості виходять на зв`язок (38 - Ізюмський РУП, 12 - відділ поліції № 1 Ізюмського РУП, 2 - відділення поліції № 1 Ізюмського РУП, 6 - СПД № 1 Ізюмського РУП).

Станом на 03.06.2022 старший сержант поліції ОСОБА_1 до евакуйованого підрозділу, розташованого в м.Барвінкове Ізюмського району Харківської області, не прибув, до виконання своїх посадових обов`язків не приступив.

У висновку службового розслідування також зазначено, що з метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснення з вищезазначених обставин, дисциплінарною комісією здійснено телефонний дзвінок, зокрема, помічнику чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 , проте телефон останнього був поза зоною обслуговування.

Крім цього, дисциплінарною комісією відповідно до вимог ч.2 ст.27 розділу V Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, вживалися заходи щодо направлення вищевказаному поліцейському повідомлення про його виклик для надання пояснень по суті вищевказаних обставин з використанням засобів електронної комунікації - електронної пошти (скриньки).

Вищевказана інформація щодо запрошення зазначених поліцейських Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області відображена в акті огляду засобу (програми) електронної комунікації від 24.05.2022 за №392/119-15-2022 разом з скріншотами. Позивач у зазначений час за запрошенням до УП ГУ НП в Харківській області не прибула та відповідні письмові пояснення не надавала, у зв`язку із цим відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України старший сержант поліції ОСОБА_1 вважається такою, що відмовилась від надання пояснень, про що складено відповідний акт, зареєстрований 28.05.2022 №447/119-15-2022.

В ході службового розслідування комісія дійшла висновку, що помічник чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 безпідставно була відсутня на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, не виконала усний наказ керівника щодо необхідності у строк до 30.04.2022 вийти з окупованих територій та прибути за місцем дислокації підрозділу, для проходження служби, виконання свої функціональних обов`язків, тим самим скоїла прогул, також не взяла участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також вчинила інші дисциплінарні проступки, що виразились у порушені: пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, ознайомившись і знаючи закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки їх не виконали; не дотримались правил внутрішнього розпорядку, не виконали накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, не сприяли керівникові в організації дотримання службової дисципліни; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не професійного виконання своїх службових обов`язків; вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію", діяла не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тим самим, вчинила дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим її проходженням служби в Національній поліції.

Також, позивач порушила внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУ НП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

У висновку зазначено, що в ході проведення службового розслідування обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 помічника чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області відповідно до вимог частин 4, 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, не встановлено.

На підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів інспекторами встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 вчинила дисциплінарний проступок, що виразився у порушені: ч.1 ст.8, п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", ч.2 ст.19 Конституції України, п.1, 2, 4, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

Дисциплінарною комісією вирішено застосувати до омічника чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

У зв`язку з чим пунктом 47 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №296 від 03.06.2022 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області", до помічника чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №289 о/с від 14.06.2022 звільнено зі служби помічника чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Не погодившись з наказами Головного управління Національної поліції в Харківській області №296 від 03.06.2022 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та №289о/с від 14.06.2022 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.19 Закону №580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Згідно з ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з ст.12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до п.3 ст.22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Згідно з ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (надалі - Порядок №893).

Відповідно до п.1 розділу 2 Порядку №893, підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 1 розділу 5 Порядку № 893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.п. 2, 3 розділу 4 Порядку №893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України Про захист персональних даних, Про державну таємницю та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Згідно з п. 1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п. 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п. 1 Розділу VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Згідно з п.4 розділу 6 Порядку №893, в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Відповідно до ст.16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч.12 ст.19 Дисциплінарного статуту, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивачем зазначено, що 23.02.2022 ОСОБА_1 знаходилась на добовому чергуванні помічником чергового ЧЧСМ ВП№1 (м.Балаклія) Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

24.02.2022 позивачці на постійне носіння видали зброю, близько 10:00 вона змінилась з чергування, та начальник сектору моніторингу повідомив її щоб вона знаходилась за місцем мешкання та перебувала на зв`язку. В наступні три доби дзвінків та повідомлень не надходило,

27.02.22 ОСОБА_3 самостійно зателефонувала начальнику, отримавши усний наказ продовжувати бути на зв`язку.

28.02.2022 до м.Балаклія зайшли військові формування російської федерації. На той час на місці несення служби вже не було українських поліцейських у ВП№1 Ізюмського РУП, ГУНП в Харківській області.

01.03.2022 до села Вербівка (м.Балаклія) зайшли військові формування російської федерації. Евакуації особового складу проведено не було, не надходило сповіщень ані мобільним зв`язком, ані поштовим.

18.03.2022 зникла електроенергія, стільниковий та провідний зв`язок, інтернет. Зброю, посвідчення, формений одяг позивач надійно сховала.

18.03.2022 за місцем мешкання позивачки прибули військові російської федерації та забрали її в полон, разом з усіма цінними речами, грошима та документами, які знайшли вдома, свідоцтвами про народження дітей, побутовою технікою. Майже до кінця червня позивачка перебувала в полоні, піддавалась катуванням та тортурам. Зі збройними формуваннями позивачка співпрацювати відмовилась, жодних наказів не виконувала, табельну зброю та посвідчення не здала. Після звільнення з полону була позбавлена можливості отримати належну медичну допомогу, лікарня у м.Балаклія зазнала руйнувань, виїхати з міста не видавалось можливим та було вкрай небезпечним.

06.09.2022 територію села Вербівка було деокуповано, однак, стільниковий зв`язок відновлено не відразу.

17.10.2022 до ОСОБА_1 приїхали співробітники поліції ВП№1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та вилучили збережену нею зброю та посвідчення про що видали довідку.

Вказані в позовній заяві обставини підтверджуються показаннями свідка - ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні.

Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно висновків службового розслідування позивачу надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що в матеріалах службового розслідування щодо обставин доведення до відома усного наказу керівництва покинути окуповану територію зазначено таке: "Опитний начальник сектору моніторингу ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_5 пояснив, що 29.04.2022 ним здійснювались телефонні дзвінки на контактні номери підлеглим поліцейським, які знаходяться на окупованій території, а саме: старшому інженеру з інформаційної підтримки ВП №1 майору поліції ОСОБА_6 на номер НОМЕР_1 та помічнику чергового СМ ВП №1старшому сержанту ОСОБА_1 на номер НОМЕР_2. Капітан поліції ОСОБА_5. зазначив, що вказані поліцейські повідомили йому, що вони намагаються виїхати з окупації, однак їх не випускають з міста на блокпосту".

Опитаний, в ході судового розгляду справи, в якості свідка ОСОБА_5 на питання стосовно повідомлення позивача про усний наказ евакуюватися з окупованої території, повідомив суду, що йому відомо про те, що позивачка перебувала за місцем свого проживання в с.Вербівка. ОСОБА_5 здійснював спроби зв`язатися з ОСОБА_1 , телефонував їй постійно, однак, відповідь на телефонні дзвінки не отримував. Також, повідомив суду, що після деокупації Харківської області в вересні 2022 року, співробітники відділу поліції повернули табельну зброю, яка належала ОСОБА_1 .

Також, судом зі змісту висновку службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що під час проведення службового розслідування було встановлено, що з метою з`ясування вищевказаних причин та умов, а також реалізації можливості щодо надання письмового пояснень, дисциплінарною комісією здійснено телефонний дзвінок, зокрема, позивачу, проте телефон останнього був поза зоною обслуговування.

Опитаний судом в якості свідка старший інспектора відділу службових розслідувань УГІ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 щодо повідомлення позивача про необхідність прибути для надання пояснень з приводу дисциплінарного проступку у вигляді безпідставного неприбуття на службу та невиконання своїх службових обов`язків пояснив, що на електронну адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про необхідність прибути для надання пояснень. Чи отримала вказане повідомлення ОСОБА_1 не може точно стверджувати, оскільки, на базі Національної поліції відсутній спеціальний застосунок, який дозволяв би відслідковувати отримання і прочитання листів, направлених на електронну пошту. Яким чином здійснювалась комунікація з працівниками поліції, які знаходились в окупації, зокрема, з позивачкою не пам`ятає, через велику кількість таких осіб.

На запитання суду чи надавалась оцінка обставинам перебування позивачки в полоні, свідок ОСОБА_7 відповів, що на час проведення службового розслідування кримінальне провадження (внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 29.04.2022) за ст.115 ч.1 КК України було закрито, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, відтак, зазначеним обставинам не надавалась оцінка в ході проведення службового розслідування.

Судом встановлено, що факт перебування ОСОБА_1 в полоні з 18.04.2022 підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000186 від 22.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України за фактом оголошення в розшук ОСОБА_1 у зв`язку з безвісним зникненням.

Вказане свідчить про те, що позивачка в силу обставин, які склались, не могла знати про наказ керівника про вихід з окупації та прибуття на місце дислокації підрозділу поліції в м.Барвінкове та відповідно не могла виконати зазначений наказ. Крім того, позивачка не була обізнана про проведення відносно неї службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку.

Суд зазначає, що п.30 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

У разі встановлення поважних причин відсутності поліцейського до наказу по особовому складу, яким виконується застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції, вносяться зміни щодо дати його виконання.

Згідно п.2 ч.4 ст.31 Дисциплінарного статуту, у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.п.28, 130 ст.2 Закону України "Про електронні комунікації", електронна комунікація (телекомунікація) - передавання та/або приймання інформації незалежно від її типу або виду у вигляді електромагнітних сигналів за допомогою технічних засобів електронних комунікацій: технічні засоби електронних комунікацій - обладнання, у тому числі із встановленим програмним забезпеченням, станційні та лінійні споруди, призначені для організації електронних комунікаційних мереж.

Отже особа, яка проводить службове розслідування та здійснює ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання до позивача застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції зобов`язана впевнитись, чи призвело використання електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника до комунікації з особою відносно якої проводиться перевірка - а саме отримання ним відповідного наказу та дати такого отримання.

Згідно з п.7 ст.1-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій 25.04.2022 №75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 №453/37789, затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 30 травня 2022 року (в редакції чинній на час спірних правовідносин), до яких згідно розділу VIІ "Харківська область" було віднесено території Ізюмського району, а саме: Балаклійська міська територіальна громада (місце проходження служби та проживання позивачки).

Водночас, судовим розглядом встановлено, що позивачка до виїзду за межі окупованої території України була позбавлена можливості здійснювати комунікацію, що було обумовлено відсутністю у останньої можливості стабільно використовувати будь-які форми електронної комунікації (відсутність мобільного зв`язку від операторів України, відсутність можливості користування мережею Інтернет). А отже, у неї була відсутня можливість своєчасно ознайомитись з матеріалами службової перевірки, зі змінами до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (внесення до нього положень V розділу Дисциплінарного статуту що набули чинності з 01.05.2022).

Крім того, з пояснень наданих позивачем у судовому засіданні, що внаслідок мародерських дій з боку військовослужбовців Російської Федерації, у неї був відсутній мобільний телефон чи інші гаджети, необхідні для підтримання зв`язку.

Представником позивача до матеріалів справи надано довідку від 13.12.2022 №02-22-05/131 Вербівського старостинського округу Балаклійської міської ради Харківської області, в якій повідомляється, що територія села Вербівка в період з 03.03.2022 року по 06.09.2022 року знаходилась під тимчасовою окупацією військами РФ.

Доказів можливості повернення позивача на підконтрольну територію України у встановленому законодавством порядку або під час відкриття "зелених" чи гуманітарних коридорів із місця перебування позивача до суду надано не було.

Згідно положення п.2 ст.30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вважається, що позивачка була ознайомлена з наказом про застосування дисциплінарного стягнення від 03.06.2022 року, але не могла реалізувати свої права передбачені діючим законодавством до 31.10.2022 року, тобто до отримання для ознайомлення оскаржуваних по справі наказів.

Відтак, враховуючи, що до суду не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, суд приходить до висновку про те, що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як поліцейського.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що висновки відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч.1 ст.8, п.1, 2 ч.1 ст.18, п.24 ч.1 ст.23, ч.2 ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", ч.2 ст.19 Конституції України, п.1, 2, 4, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 №242, п.1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, є такими, що не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Відтак, наявні підстави для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції України в Харківській області №296 від 03.06.2022 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Водночас, оскільки зазначений вище наказ реалізовано шляхом видання наказу ГУНП в Харківській області №289 о/с від 14.06.2022, яким позивача звільнено з посади з 14.06.2022, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування останнього та задоволення позовних вимог у вказаній частині.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.235 у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи протиправність наказу про звільнення позивача з посади, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 належить поновити на службі в поліції на посаді помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.06.2022 року.

Правилами ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Ухвалити часткове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №296-ос від 03.06.2022 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області №289о/с від 14.06.2022 про звільнення ОСОБА_1 з 14.06.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 03.06.2022.

Поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службу в поліції на посаді помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.06.2022 року.

Щодо частини позовних вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку та грошового забезпечення - продовжити провадження, розглянувши справу в цій частині в письмовому провадженні.

Допустити негайне виконання цього рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді помічника чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Рішення щодо частини позовних вимог може бути оскаржено в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2023 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО