Справа № 489/4546/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 489/4546/23

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А:

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просила визнати протиправними та скасувати постанови Державної служби України з безпеки на транспорті:

- серія АА № 000012947 від 26.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.;

- серія АА № 000012983 від 26.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн;

- серія АА № 000012985 від 26.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідач при винесенні спірних постанов ідентифікували лише транспортні засоби тягачі, однак вони самі пособі не можуть перевозити взагалі будь-які вантажі без з`єднанні з іншими транспортними засобами - напівпричепами. Автоматичний ваговий прилад зафіксував напівпричепи позивача, але не ідентифікував їх. При цьому відповідач не вжив заходів щодо уточнення цих даних, не визначив, якими саме транспортними засобами (за типом) здійснювалося перевезення вантажу, що очевидно призвело до неправильного визначення в оскаржуваних постановах нормативно-вагових параметрів загальної маси транспортних засобів на рівні 40 тон. Однак до транспортних засобів позивача, як до двовісного автомобілю (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) повинні застосовуватися нормативно-вагові параметри загальної маси транспортного засобу у 42 тони.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що оскаржуваними постановами зафіксовано фактичні параметри транспортних засобів. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ ОІМІ.К 134-1:2010(ОІМLR134-1:2006,IDТ). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу. Відтак, на переконання представника відповідача, постанови, що оскаржуються позивачем у цій справі, містять необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Також відповідач зазначив, що відповідальність застосована саме до власника тягача, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Таким чином самостійно він не міг здійснювати рух автомобільними дорогами з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм.

Щодо доводів про контейнеровоз, представник відповідача зазначив, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні законодавства та не здійснював перевезення контейнеру, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон, а навантаження на здвоєнні осі - не більше 16 тон.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволення адміністративного позову повністю. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що оскаржувана постанова містить всі необхідні реквізити. Крім того, апелянт наголосив, що в законодавстві відсутні норми, які зобов`язують суб`єкта владних повноважень зазначати відомості про напівпричепи (причепи) в постановах у справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Апелянт також доводить, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом.

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Постановою Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00012947 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 26.07.2023 встановлено, що 14.07.2023 о 18 год. 27 хв. за адресою Н-11, км. 76+702 Дніпропетровська область зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.430, днз НОМЕР_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863 % (2,345 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 29).

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, № 16, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/11F-22, дійсне до 26.12.2023.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 напівпричеп з днз. НОМЕР_3 являється контейнеровозом для кузовів контейнерного типу 1А, для перевезення насипних вантажів марки SCHMITZ (а.с.38).

Постановою Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00012983 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 26.07.2023, встановлено, що 14.07.2023 о 21 год. 40 хв. за адресою Н-11 км. 76+702, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.480, днз НОМЕР_4 , якій рухвався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,425 % (2,57 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 40).

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, № 16, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/11F-22, дійсне до 26.12.2023.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію напівпричепа НОМЕР_5 з днз. НОМЕР_6 являється є загальним напівпричепом контейнеровозом марки GТІ (а.с. 50).

Постановою Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00012985 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 26.07.2023, встановлено, що 14.07.2023 о 21 год. 40 хв. за адресою Н-11 км. 76+702, Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGА 18.400, днз НОМЕР_7 , якій рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,75 % (2,3 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 51).

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, № 16, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/11F-22, дійсне до 26.12.2023.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію напівпричепа НОМЕР_8 з днз. НОМЕР_9 являється спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом марки VAN HOOL(а.с. 60).

Відповідно до товарно-транспортних накладних серія ПЗО № 159901 від 14.07.2023, серія ПЗО № 159902 від 14.07.2023, серія ПЗО № 159903 від 14.07.2023 перевезення вантажу вищезазначеними автомобілями 14.07.2023 здійснювалось контейнерними авто (а.с. 87-88).

Не погодившись зі вищезазначеними постановами, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з документів про реєстрацію транспортних засобу та напівпричепів, вбачається що тип автомобіля - спеціалізований сідловий тягач, тип напівпричепів-контейнеровоз (двохвісні автомобілі та трьохвісні напівпричепи), а отже відповідно до п.22.5 ПДР масою перевищення для таких транспортних засобів є понад 42 тони, що не відповідає доводам та висновкам відповідача про перевищення позивачем загальної маси транспортного засобу в 40 тон. Як наслідок, висновки відповідача щодо перевищення позивачем маси транспортних засобів у відсоткову визначенні є необґрунтованими та не доведеними.

Крім того, оскаржувані постанови Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті взагалі не містять відомостей про напівпричепи-контейнеровози, які були доєднано до вантажних сідлових тягачів.

При цьому, суд першої інстанції звертає увагу на те, що наказом Міністерства транспорту України № 363 визначено такі вимоги до визначення автомобільного транспорту контейнеровозом, як наявність договору про перевезення вантажів контейнером, єдиної нумерації, а також нанесеного фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера маркування, проте зазначені вимоги є другорядними у порівнянні із відомостями прямо зазначеними у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепу, оскільки, коли національне законодавство, припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики ЄСПЛ , а національні судові органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід -вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, зокрема, навантаження на одиночну вісь 11,5 т.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Дія частини другої цієї статті передбачає відповідальність за правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів, у вигляді штрафу у розмірах, зокрема, п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163.

Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що посадовими особами Укртрансбезпеки використовувалось вимірювальне обладнання комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM 35, № 16, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/11F-22, дійсне до 26.12.2023, автомобільна дорога Н-11, км. 76+702, Дніпропетровська область.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зафіксована технічним засобом інформація про перевищення автомобілем позивача нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, у розумінні статті 251 КУпАП, є належним доказом підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статей 229, 255, 279-5, 279-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, частини другої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2015 року № 460, Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, та з метою нормативно-правового врегулювання питань здійснення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті проваджень у справах про адміністративні правопорушення наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 затверджено, зокрема, Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції № 512 встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 2 до цієї Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані постанови містять всі необхідні реквізити, відповідно до додатку 2 Інструкції та КУпАП.

Так, постановою від 26 липня 2023 року серії АА №00012947 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863% (2,345 тон), при дозволенній максимальній вазі 40 тон, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постановою від 26 липня 2023 року серії АА №00012983 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,425% (2,57 тон), при дозволенній максимальній вазі 40 тон, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП

Постановою від 26 липня 2023 року серії АА №00012985 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,75% (2,3 тон), при дозволенній максимальній вазі 40 тон, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси та навантаження на одинарну вісь транспортного засобу здійснюється за формулою:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22. Правил дорожнього руху.

Отже, відповідно до постанови від 26 липня 2023 року серії АА №00012947 розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу виглядає так: ((47050кг - 40000кг - 10%*47050кг)/40000кг)*100%=5,863 %.

Відповідно до постанови від 26 липня 2023 року серії АА №00012983 розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу виглядає так: ((47300кг - 40000кг - 10%*47300кг)/40000кг)*100%=6,425 %.

Відповідно до постанови від 26 липня 2023 року серії АА №00012985 розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу виглядає так: ((47000кг - 40000кг - 10%*47000кг)/40000кг)*100%=5,75 %.

Як зазначалось раніше, відповідальність згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян наступає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм до 10 %, що з огляду на зафіксовані параметри мало місце у даному випадку.

Позиція суду першої інстанції полягає в тому, що свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобу та напівпричепів, вбачається що тип автомобіля - спеціалізований сідловий тягач, тип напівпричепів-контейнеровоз (двохвісні автомобілі та трьохвісні напівпричепи), а отже відповідно до п. 22.5 ПДР масою перевищення для такого транспортного засобу є понад 42 тони, що не відповідає доводам та висновкам відповідача про перевищення позивачем загальної маси транспортного засобу в 40 тон.

Колегія суддів вважає такі висновки помилковими з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями п.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363 визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі наказ №363) дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Згідно з п.п.17.2-17.5 наказу №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Пунктом 17.9. наказу №363 приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності договору - на підставі заявки, а при відсутності договору - разового договору.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що не є контейнерними перевезеннями вантажні перевезення, зокрема, сипучі вантажів без тари.

Позивач зазначає, що перевозив горіх в біг-бегах, що підтверджується ТТН № 159901, № 159902, № 159903 від 14.07.2023 (а.с. 88-89), тобто сипучий товар у спеціальній тарі, що дає підстав вважати вантажні перевезення контейнерними з обмеженнями загальної ваги транспортного засобу у 42 тони.

Однак, колегія суддів зазначає про неналежність вказаних доказів у зв`язку з відсутністю на вказаних ТТН печатки підприємства вантажоодержувача. Отже, відсутні належні докази перевезення у контейнерах сипучий вантаж у тарі, як про це зазначає позивач.

Хоча позивач здійснював вантажні перевезення транспортними засобами, які зареєстровані контейнеровозами, однак зазначені контейнеровози не використовувалися в момент зафіксованих порушень як контейнеровози в розумінні вищенаведених норм, тому максимальна вага транспортних засобів повинна бути не більше 40 т.

Тобто сам факт реєстрації автомобільного транспорту - контейнеровозом не поширює вагові норми, передбачені п.22.5 Правил дорожнього руху, у 42 на відповідний транспорт.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09 листопада 2023 року скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко