Справа № 580/1890/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1890/23 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю..,

Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ), щодо «призупинення» з 01 січня 2023 року нарахування та виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, в порушення вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів від 26.06.2013 року №450 «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити в повному обсязі належну суму розміру грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, згідно вимог Постанови Кабінету Міністрів від 26.06.2013 року №450 «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охороні та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень», з 01 січня 2023 року та в подальшому виплачувати її до дня виникнення обставин, згідно пункту 7 Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак відповідач в супереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №450 не нараховує та не виплачує грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення з 01.01.2023.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Наголошує, що відповідач в супереч норм чинного законодавства не нараховує та не виплачує грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення з 01.01.2023. Звертає увагу на наявності правових підстав для отримання спірної виплати та реалізації наданого їй права.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 .

Згідно витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.08.2021 №347-ОС та довідки №608 від 28.10.2022, ОСОБА_1 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 з жовтня 2022 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненням нею трирічного віку.

27.12.2022 позивач надала до відповідача рапорт щодо поновлення компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення до якого надала зокрема копію свідоцтва про укладення шлюбу та про народження дитини з зазначенням, що чоловік з дитиною не мають права на отримання компенсації, оскільки зареєстровані не в місті Черкаси. Крім того, позивач в рапорті вказала на відсутність потреби у наданні довідки про перевірку житлових умов.

Згідно витягу з протоколу №2 від 24.02.2023 засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 припинено виплату грошової компенсації з 01.01.2023 у зв`язку з ненаданням документів та неможливості встановлення фактичного місця проживання.

Листом від 24.02.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив позивача, що в зв`язку з ненаданням довідки про перевірку житлових умов та не зазначенням місця проживання, і прийнято рішення про призупинення виплати компенсації до часу надання даних документів. Також вказано, що у разі звернення, житлова комісія готова обстежити житлові умови за місцем проживання.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не нарахуванням та невиплатою грошової компенсації за піднайом (найом) жилого приміщення з 01.01.2023, позивач звернулася до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що припинення виплати грошової компенсації позивачу за піднайом (найом) ним житлового приміщення на підставі п. 7 Порядку №450 (встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації) є правомірним, оскільки сторони не заперечують факту відсутності довідки про перевірку житлових умов та не зазначення позивачем місця проживання при первинному поданні рапорту щодо виплати компенсації.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІІ (далі по тексту - Закон №2011-ХІІІ) та постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №450 «Про розмір і порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень».

Відповідно до ст.1 Закону №2011-ХІІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.1-1 Закону №2011-ХІІІ законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Статтею 1-2 Закону №2011-ХІІІ передбачено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно ч.1 ст.12 Закону №2011-ХІІІ держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України, зокрема й постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №450, якою затверджено Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, розвідувальних органів, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень (далі по тексту - Порядок №450).

Вказана вище Постанова Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 року №450, є нормативно-правовим актом, який визначає порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень.

Відповідно до пункту 3 Порядку №450 виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених Міноборони, МВС, Службі безпеки, розвідувальним органам, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку та Держспецтрансслужбі, Управлінню державної охорони, а також МОН, ДКА на відповідний рік.

З аналізу наведених норм вбачається, що Законом №2011-ХІІІ надано право Кабінету Міністрів визначати не тільки розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень, а й підстави такої виплати - в межах відповідних бюджетних призначень.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з березня 2020 року позивач отримувала грошову компенсацію за піднайом житлового приміщення.

Вказана обставина сторонами не заперечується.

Пунктом 4 Порядку №450 визначено, що грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема, особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Відповідно до п. 5 Порядку №450, для отримання грошової компенсації військовослужбовці разом з рапортом подають такі документи: копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України військовослужбовця та членів його сім`ї; копії документів, що засвідчують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) військовослужбовця та членів його сім`ї; інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та бюро технічної інвентаризації про нерухоме майно, яке належить військовослужбовцю та членам його сім`ї; копії довідок про реєстрацію місця проживання (перебування), видані органом реєстрації, на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який проживає разом з ним (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і які переміщені з місць попередньої дислокації, подають довідку про склад сім`ї, видану командиром (начальником) цієї військової частини (підрозділу); копії свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану (про шлюб, розірвання шлюбу, про народження тощо), інших документів, що підтверджують родинні стосунки; належним чином завірену копію довідки про забезпечення житлом з попереднього місця проходження військової служби, видану квартирно-експлуатаційним органом (службою) Міноборони, Національної гвардії, відповідним підрозділом СБУ, розвідувальними органами, Держприкордонслужби, Держспецзв`язку, Держспецтрансслужби, МОН, ДКА, Управління державної охорони (крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження).

Пунктом 6 Порядку №450 визначено, що грошова компенсація не виплачується у разі: наявності у військовослужбовця або членів його сім`ї житлового приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, площа якого відповідає мінімальним нормам, визначеним житловим законодавством, або забезпечення службовим житлом, житловим приміщенням для постійного проживання (грошовою компенсацією за належне йому для отримання житлове приміщення), або проживання військовослужбовця у спеціально пристосованій казармі чи гуртожитку, в населених пунктах за місцем проходження військової служби та/або в безпосередній близькості від місця проходження військової служби, що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця її проходження. Перелік таких населених пунктів визначається Міноборони, МВС, МОН, СБУ, розвідувальними органами, Адміністрацією Держспецзв`язку, ДКА та Управлінням державної охорони; нездачі службового жилого приміщення (у тому числі в гуртожитку) за попереднім місцем проходження військової служби, крім осіб, які прибули з тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження; штучного погіршення військовослужбовцем житлових умов шляхом обміну займаного житлового приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання житлового будинку (частини будинку), а також внаслідок вилучення житлового приміщення, використовуваного для провадження господарської діяльності промислового характеру, в населених пунктах, зазначених в абзаці другому цього пункту, - протягом п`яти років з моменту вчинення таких дій.

Пунктом 7 Порядку №450 визначено, що виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем: отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення; виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки); вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю; встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Пунктом 5 розділу V Інструкції визначено, що військовослужбовцям відповідних категорій та курсантам вищих військових закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення (далі - компенсація за піднайом).

Компенсація за піднайом виплачується за місцем проходження військової служби (навчання) відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №450 (далі по тексту - Порядок №450).

Пунктом 6 розділу V Інструкції встановлено, що конкретний розмір компенсації за піднайом щороку визначається з огляду на наявний фінансовий ресурс, передбачений в кошторисі Міноборони для цієї виплати на відповідний бюджетний період.

Відповідно до п.7 розділу V Інструкції для отримання компенсації за піднайом військовослужбовець подає рапорт командиру військової частини. Разом з рапортом військовослужбовець подає документи згідно з переліком, встановленим Порядком №450, довідку про склад сім`ї та довідку про перевірку житлових умов.

Згідно із п.8 розділу V Інструкції виплата грошової компенсації військовослужбовцям відповідних категорій та курсантам вищих військових закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які перебувають у шлюбі, здійснюється в порядку виплати грошової компенсації та в межах бюджетних призначень, затверджених для цих потреб, за місцем проходження військової служби (навчання) або (у разі відсутності за місцем проходження військової служби (навчання) фінансового органу) за місцем виплати їм грошового забезпечення.

Таким чином, враховуючи положення Порядку №450 та Інструкції №380 апеляційний суд дійшов висновку, що грошова компенсація за піднайом житла виплачується військовослужбовцю в межах наявних фінансових ресурсів, а тому вказана виплата не є безумовною виплатою лише за факт оренди житла, вказана виплата залежить від наявності фінансового ресурсу у відповідача на проведення відповідних виплат, як вірно зазначив і суд першої інстанції.

Крім того, остання здійснюється на підставі рапорту та документів згідно з переліком, зокрема довідкою про склад сім`ї та довідкою про перевірку житлових умов.

Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728 та з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями було затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 січня 2021 року № 26 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 березня 2021 року за № 344/35966 (далі - Наказ 26).

Пунктом 8 розділу IV наказу 26 передбачено, що для отримання компенсації за піднайом військовослужбовець подає рапорт керівнику органу Державної прикордонної служби України. Разом з рапортом військовослужбовець подає документи згідно з переліком, визначеним Порядком 450 виплати компенсації за піднайом, а також довідку про склад сім`ї, довідку про перевірку житлових умов, заяви про згоду на обробку персональних даних щодо кожного члена сім`ї відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 11 Закону України «Про захист персональних даних».

Крім того, пунктом 11 Розділу IV Наказу 26 встановлено, що військовослужбовці, які отримують компенсацію за піднайом, зобов`язані письмово доповідати керівнику органу Державної прикордонної служби України про обставини, що мають значення або впливають на її розмір, протягом десяти днів з дня настання таких обставин.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Інструкції 26 житловій комісії Головного центру надано повноваження, здійснювати перевірку житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей за місцем проходження військової служби.

При цьому, позивачу доведено, що у разі її звернення, житлова комісія готова обстежити її житлові умови за місцем проходження військової служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.

При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази.

В ході інвентаризації справ військовослужбовців Головного центру, які отримують грошову компенсацію за піднайом (найом) житла було встановлено, що позивач у своєму рапорті від 04 лютого 2020 року №1/879 не зазначила місце свого фактичного проживання у зв`язку з чим відповідач не в змозі був встановити фактичне місце проживання апелянта (з жовтня 2022 року позивач знаходиться в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку) за яким здійснюється така виплата відповідно до пункту 2 Порядку 450.

А також відповідач мав всі законні підстави вважати, що позивач не проживає за місцем проходження військової служби в зв`язку з одруженням, та проходженням військової служби чоловіком ОСОБА_2 військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про шлюб видане Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області, свідоцтво про народження доньки видане тим органом що й свідоцтво про одруження.

Таким чином, у зв`язку з неподанням апелянтом відповідачу рапорту про обставини, що мають значення або впливають на розмір грошової компенсації, протягом десяти днів з дня настання таких обставин (пункт 11 Розділу IV Наказу 26), відповідач призупинив таку виплату до часу подання документів.

З метою оновлення документів в справах військовослужбовців Головного центру, недопущення незаконних виплат грошової компенсації, перевитрат державних коштів, наказом начальника Головного центру від 12 грудня 2022 року № 1450-АГ з метою впорядкування документів в матеріалах справ військовослужбовців Головного центру, які отримують грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 2013 року № 450, було визначено в термін до 02 січня 2023 року військовослужбовцям Головного центру, що отримують грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень, надати до відділення квартирно-експлуатаційного забезпечення оновлену довідку про перевірку житлових умов, а також інформацію (витяг, інформаційну довідку) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на кожного члена сім`ї.

Отже, у зв`язку з не наданням довідки про перевірку житлових умов апелянта та не зазначення нею адреси її проживання, з метою недопущення незаконних виплат грошової компенсації, перевитрат державних коштів прийнято рішення призупинити апелянту виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень, до моменту надання вищезазначених документів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і не заперечується сторонами, в наслідок зміну суттєвих умов, а саме укладення шлюбу та народження дитини, виникли підстави для уточнення та перевірки (звірки) поданих раніше документів існуючим житловим умовам, однак позивач не надала до відповідача довідки про перевірку житлових умов.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що припинення виплати грошової компенсації позивачу за піднайом (найом) ним житлового приміщення на підставі п. 7 Порядку №450 (встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації) є правомірною, оскільки сторони не заперечують факту відсутності довідки про перевірку житлових умов та не зазначення позивачем місця проживання при первинному поданні рапорту щодо виплати компенсації.

Стосовно доводів апелянта про наявність обов`язку у відповідача на виплату грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення, апеляційний суд знов зазначає, що відповідно наведених вище норм Порядку №450 та Інструкції №380 компенсація військовослужбовцям за піднайом (найом) ним житлового приміщення виплачується за наявності фінансового ресурсу та в межах бюджетних асигнувань.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В .Чаку