Справа № 138/2197/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 138/2197/23

Головуючий у 1-й інстанції: Київська Т.Б.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

19 грудня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Надольна М.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Дмитрук Ю. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7414250 від 28.07.2023.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що зона дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» не зменшена передбаченими на те табличками та відповідно зона дії вказаного знаку, зокрема, розпочинається від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а також те, що його дія поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений, суд вважає, що транспортний засіб позивача дійсно був розташований в межах дії знаку 3.34.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що знаки, встановлені з порушенням Правил дорожнього руху, державних стандартів та Законів України не вважаються офіційними дорожніми знаками, відтак не повинні бути дотримані учасниками дорожнього руху. Якщо дорожній знак встановлено з порушенням, водій не може бути притягнутий до відповідальності за його невиконання.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що доки відповідний знак встановлений, позивач зобов`язаний дотримуватись його вимог, як учасник дорожнього руху у випадку керування транспортним засобом.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується винесеною постановою та відеозаписом з нагрудної бодікамери працівника поліції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 11.12.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 19.12.2023 на 10:20 год.

Також цією ухвалою зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області до 18.12.2023 надати суду дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом в місці вчинення правопорушення.

18.12.2023 на виконання вимог ухвали суду відповідачем надано лист, яким повідомлено, що Головне управління Національної поліції у Вінницькій області не є розпорядником запитуваної інформації.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд задовольнити її повністю.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Інспектором Могилів-Подільським РВП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Бойко В.О. складено постанову, серії ЕАС №7414250, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. В постанові зазначено, що 28.07.2023 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Шкода Октавія», д.н.з. « НОМЕР_1 », не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії цього знаку чим порушив п.8.4. ПДР порушення вимог заборонних знаків.

Як стверджує позивач, зупинку він здійснив поза зоною дії зазначеного вище дорожнього знаку. Крім того, зазначає, що даний дорожній знак по вул. Столярній було встановлено виконавчим комітетом Могилів-Подільської міської ради з порушенням порядку встановлення, а саме не було погоджено з відповідним підрозділом Національної поліції.

На підтвердження вказаного вище, надав суду першої інстанції лист №04-19/481 від 09.08.2023 Управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради зі змісту якого слідує, що дата встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» біля митного посту по вул.Столярній в м.Могилів-Подільський та погодження встановлення вищевказаного дорожнього знаку Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області ДПП відсутня.

Згідно листа виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №11-07/В-41 від 12.06.2023 дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» було встановлено по вул.Столярній у зв`язку з високою інтенсивністю руху транспортних засобів та тому, що стоянка й зупинка автомобілів на вказаній вулиці перешкоджає руху інших транспортних засобів та створює загрозу безпеки руху.

Крім того, відповідно до листа Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НПУ від 04.08.2023 відомо, зокрема, що за період функціонування патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, а саме з 08.12.2017, інформація щодо встановлення дорожніх знаків 3.34 «Зупинка заборонена» по вул. Столярній у м. Могилів-Подільській, Вінницької області не надходила. Також, повідомлено, що після ліквідації підрозділів Державтоінспекції МВС будь-які матеріали, листи, звернення, проекти (схеми) організація дорожнього руху, тощо до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП не передавались.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.9.ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п.8.4 «в» ПДР заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху заборонним дорожнім знаком 3.34 «Зупинку заборонено» забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Зона дії знака може бути зменшена табличкою 7.2.2 7.2.2 "Зона дії" на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3 7.2.3 "Зона дії".

Відповідно до п.1.10 ПДР зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано суду першої інстанції відеозапис з нагрудної бодікамери інспектора Бойка В.О., яким зафіксовано, що позивач здійснив зупинку біля знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Разом з тим позивач вказує на те, що зона дії вказаного знаку не поширюється на нього оскільки розташований ребром відносно нього, а не лицьовою стороною. Вказує, що дорожній знак 3.34 розташований з порушенням Правил дорожнього руху, державних стандартів та Законів України, а тому немає підстав його виконувати.

Колегія суддів приймає такі доводи позивача та зазначає наступне.

Регулювання дорожнього руху встановлене пунктом 8 ПДР відповідно до якого дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та зі змінною інформацією (п. 8.2).

Згідно п. 8.2.1 ПДР дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам Державного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до ДСТУ 4100-2021 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови Правила застосування» цей стандарт поширюється на дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов, напрямків, режимів руху на автомобільних дорогах і вулицях (далі дорогах) та виїздах на них з прилеглих територій, на територіях об`єктів дорожнього сервісу, а також на матеріали для світлоповертальних поверхонь (далі світлоповертальні матеріали) технічних засобів організації дорожнього руху.

Положенням п. 14.1.1 встановлено, що дорожні знаки потрібно розташовувати так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатування і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі за відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

Згідно пункту 3.11 ДСТУ 4100-2021 лицева поверхня дорожнього знака - повернута в сторону водія поверхня дорожнього знака з нанесеним на ній зображенням.

Пунктом 14.5.30 ДСТУ 4100-2021 зазначено , що у випадках, коли потрібно заборонити зупинку або стоянку вздовж одного боку площі, фасаду будинку тощо, і знаки 3.343.37 не можуть бути встановлені так, щоб усі водії були поінформовані про введену заборону, дозволено установлювати ці знаки разом із однією з табличок 7.2.5 чи 7.2.6 або з табличкою 7.2.7 навпроти в`їзду на площу, під`їзду до будинку тощо, лицьовою частиною в бік водіїв ТЗ, що під`їжджають.

Якщо немає потреби поширювати дію знаків 3.343.37 до найближчого за ходом руху перехрестя чи кінця населеного пункту, то в кінці зони дії цих знаків рекомендовано встановити відповідні знаки з табличкою 7.2.3, а посередині з табличкою 7.2.4. Дозволено також застосувати табличку 7.2.2 у разі зони дії знаків до 100 м.

Знаки 3.343.37 застосовують без табличок 7.2.27.2.4, якщо зону їхньої дії поширюють до видимого з місця встановлення цих знаків перехрестя чи кінця населеного пункту.

Як вбачається із наданого до суду першої інстанції відеозапису, позивач здійснив зупинку уздовж огорожі, на якій розташований дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено».

При цьому колегія суддів приймає доводи позивача про те, що вказаний дорожній знак розташований ребром до транспортного засобу позивача.

Відтак, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» не розташований лицьовою частиною в бік водіїв та не видимий на відстані не менш як 100 м за напрямком руху автомобіля, що свідчить про невідповідність його розташування положенням п. 8.2.1 ПДР та п. 14.5.30 ДСТУ 4100-2021.

Для встановлення всіх обставин справи судом апеляційної інстанції ухвалою від 11.12.2023 зобов`язано Головне управління Національної поліції у Вінницькій області до 18.12.2023 надати суду дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом в місці вчинення правопорушення.

Проте відповідачем надано відповідь, в якій вказано, що він не є розпорядником такої інформації.

Відповідну дислокацію технічних засобів регулювання дорожнім рухом в місці вчинення правопорушення представником відповідача не надано і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII) до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.

Статтею 27 Закону №3353-XII передбачено, що організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-комунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Положенням ст. 52-3 Закону №3353-XII вказано, що до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема, погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху.

Згідно п. 14.1.2 ДСТУ 4100-2021 заборонено установлення чи демонтування дорожніх знаків без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції відповідно до [2], окрім випадків огородження небезпечної ділянки (оповзень, провалля, відсутня чи зруйнована кришка люка оглядового колодязя чи решітка дощоприймального колодязя та інших виявлених недоліків згідно з ДСТУ 3587) та зняття знаків із негайною їх заміною.

Разом з цим, за приписами Закону України «Про дорожній рух» дорожні знаки встановлюються відповідно до Правил дорожнього руху та повинні відповідати проекту та схемі організації дорожнього руху, які погоджені із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Отже, встановлення дорожніх знаків та як наслідок зміна схеми організації дорожнього руху органом місцевого самоврядування повинно бути погоджено із відповідними підрозділами Національної поліції.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 у справі № 133/532/17.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що згідно листа №04-19/481 від 09.08.2023 Управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради дата встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» біля митного посту по вул.Столярній в м.Могилів-Подільський та погодження встановлення вищевказаного дорожнього знаку Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області ДПП відсутня.

Згідно листа виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради №11-07/В-41 від 12.06.2023 дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» було встановлено по вул.Столярній у зв`язку з високою інтенсивністю руху транспортних засобів та тому, що стоянка й зупинка автомобілів на вказаній вулиці перешкоджає руху інших транспортних засобів та створює загрозу безпеки руху.

Відповідно до листа Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НПУ від 04.08.2023 за період функціонування патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, а саме з 08.12.2017, інформація щодо встановлення дорожніх знаків 3.34 «Зупинка заборонена» по вул. Столярній у м. Могилів-Подільській, Вінницької області не надходила. Також, повідомлено, що після ліквідації підрозділів Державтоінспекції МВС будь-які матеріали, листи, звернення, проекти (схеми) організація дорожнього руху, тощо до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП не передавались.

З наведеного слідує, що дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» по вул. Столярній в м. Могилів-Подільський не відповідає вимогам ПДР та нормам ДСТУ 4100-2021, а тому позивач не зобов`язаний дотримуватися встановлених таким дорожнім знаком вимог.

Крім того встановлена до дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» табличка «50м» не передбачена Правилами дорожнього руху та нормами ДСТУ 4100-2021.

Окремо апеляційний суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Враховуючи недоведеність факту порушення позивачем Правил дорожнього руху колегія суддів дійшла висновку, що постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку по наявність правових підстав для задоволення позову шляхом скасування постанови серії ЕАС №7414250 від 28.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 1 342 грн.

Крім цього, апеляційний суд, в порядку ст. 249 КАС України, вважає за доцільне відреагувати на виявлені під час розгляду справи порушення закону, постановивши окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14 листопада 2023 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7414250 від 28 липня 2023 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 1 342 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні) судових витрат понесених на сплату судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.