Справа № 420/26496/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ТОВ Оптелектро до Одеської митниці Державної митної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою Одеської митниці Державної митної служби, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000105/1 від 27.05.2023 р.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000372 від 27.05.2023 р., видану Одеською митницею Державної митної служби України щодо декларанта - ТОВ ОПТЕЛЕКТРО.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що декларантом для митного оформлення товару подано належні документи, а відповідачем жодних розбіжностей у числових показниках щодо вартості імпортованих товарів не зазначено. Позивач вказує, що документи, подані до митного органу, з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених частиною третьою статті 53 МК України, а прийняті рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови є протиправними та не ґрунтуються на приписах закону.

Відповідач Одеська митниця Держмитслужби з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими. З підстав викладених у відзиві зазначають, що на виконання вимог статті 54 МК України під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарiв на підставі документів, поданих до митниці разом з митною декларацією (МД) №23UA92U6 від 26,05,2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, оскільки вони не містять всiх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000105/1 від 27.05.2023 р.. Оскільки в документах, які надані позивачем Одеській митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, слугували підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ТОВ «ОПТЕЛЕКТРО» провадить господарську діяльність за основним кодом КВЕД 46.43 - оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.

13 березня 2019 року між компанією LUMIO LIGHTING LIMITED (Гонконг, Китай) (Продавець) та ТОВ «ОПТЕЛЕКТРО» (Покупець) укладений контракт № LM7 відповідно до розділів 1 та 2 якого «LUMIO LIGHTING LIMITED» продає ТОВ "ОПТЕЛЕКТРО" товар, в кількості і номенклатурі, що вказана в інвойсах.

Відповідно до Розділу 3 Контракту умови постачання товару визначаються Сторонами згідно Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів (ІНКОТЕРМС 2010) та вказуються в Інвойсах. В інвойсі № UK20230216 від 16.02.2023 р. до зазначеного контракту зазначається, що поставка здійснюється на умовах FOB YANTIAN.

26 травня 2023 року ТОВ «ОПТЕЛЕКТРО» відповідно до вимог чинного законодавства України до Одеської митниці на виконання умов контракту № LM7 від 13 березня 2019 року з метою здійснення митного оформлення товару було подано митну декларацію №23UA92U6 із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості разом з наведеною митною декларацією Позивачем були подані наступні документи:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № LM7 від 13 березня 2019 року;

- пакувальні листи б/н від 16.02.2023 р.;

- рахунок-фактура (інвойс) від 16.02.2023 р. № UK20230216;

- копія прейскуранту (прайс-листа) виробника товару б/н від 16.02.2023 р.;

- копія розрахунку ціни (калькуляція) б/н від 16.02.2023 р.;

- коносамент від 30.03.2023 р. № SZX230374478;

- автотранспортна накладна 7236594 від 22.05.2023 р.

- сертифікат про проходження товару 23С4403А2866/0! 638 від 12.05,2023 р.;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару А0000312 від 22.05.2023 р.;

- договір №20230404 про транспортно-експедиторське обслуговування від 04.04.2023;

- технічна документація від 16,02.2023 р,;

- виписка по рахунку 632 за 01.01.2023-26.05.2023 р.

Позивач визначив митну вартість поставлених товарів за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються (вартість операції).

Під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA92U6 від 26.05.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000105/1 від 27.05.2023, а саме:

1) До митного контролю та оформлення наданий Договір транспортного експедирування від № .04.2023, згідно якого експедитор ТОВ «Старлоджик» зобов`язаний організувати транспортно-експедиторське обслуговування, проте перший транспортний документ Коносамент (Bill of lading) № SZX230374478 має дату 30.03.2023, тобто перевезення почалось ще до укладення договору про перевезення. Також згідно автотранспортній накладній (Road consignment note) від 22.05.2023 № 7236594, автоперевезення здійснювалось PE MOROZ IHOR, договір з яким відсутній у поданих документах. Тобто відомості щодо такої складової митної вартості, як витрати на транспортування, не підтверджено або надані неповні відомості.

2) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:-рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

3) згідно п.4 ч.2 ст.53 МКУ, якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товару, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Пунктом 2.5. контракту від 13.03.2019 №LM7 визначено, що порядок оплати як передплата у розмірі 30% та 70%, проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи.

4) У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження товару (Certificate of origin) від 15.05.2023 № 23C4403A2866/01638 у графі 1 Exporter зазначений SHENZHEN XIN XING XIN TECHNOLOGY CO. LTD, який більш не зазначений у жодному наданому до митного контролю та оформлення документі, тобто участь та роль даного підприємства у поставці, що розглядається, не відома.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

27.05.2023 митним органом отримано лист ТОВ «ОПТЕЛЕКТРО" від 26.05.2023 № 1 з повідомленням про відмову надати витребуванні згідно ст. 53 МКУ додаткові документи, оскільки надані всі наявні.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з (МД) №23UA92U6 від 26.05.2023 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, стали підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2023/000105/1 від 27.05.2023 та відмови митним органом у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2023/000372 від 27.05.2023 за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Вказані рішення є предметом оскарження у цій справі.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до п. 6 ст. 54 МКУ, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: (далі йде їх перелік).

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено у цій справі, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсу та інших документів постачальника.

Умови поставки FOB термін інкотермс 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Відповідачем у оскаржуваному рішенні зазначені наступні підстави для корегування митної вартості які впливають на її визначення.

1. До митного контролю та оформлення наданий Договір транспортного експедирування від № .04.2023, згідно якого експедитор ТОВ «Старлоджик» зобов`язаний організувати транспортно-експедиторське обслуговування, проте перший транспортний документ Коносамент (Bill of lading) № SZX230374478 має дату 30.03.2023, тобто перевезення почалось ще до укладення договору про перевезення. Також згідно автотранспортній накладній (Road consignment note) від 22.05.2023 № 7236594, автоперевезення здійснювалось PE MOROZ IHOR, договір з яким відсутній у поданих документах. Тобто відомості щодо такої складової митної вартості, як витрати на транспортування, не підтверджено або надані неповні відомості.

Дослідивши письмові докази та обґрунтування відповідача, суд зазначає, що наведені обставини є такими, що жодним чином не впливають на визначення митної вартості. Оскільки вартість перевезення, враховуючи умови поставки є такою, що підлягає включенню до митної вартості товару, то позивачем надана митному органу довідка про транспортні витрати, відповідно до якої вони складають 138 922, 41 грн. і ці витрати відображені у митній декларації. (а.с.41)

Так, дійсно Договір транспортного експедирування від № 20230404 укладений 04.04.2023, а перший транспортний документ Коносамент (Bill of lading) № SZX230374478 має дату 30.03.2023, що свідчить про певні розбіжності, але митний орган встановивши це не зазначає яким чином це впливає на визначення митної вартості товару. При цьому відповідач жодним чином не ставить під сумнів довідку про транспортні витрати, яка і має вплив на складові митної вартості.

Щодо здійснення автоперевезення ФОП ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідно до пп.2.1.1. п. 2 Договору транспортно-експедиторське обслуговування №20230404 укладеного між ТОВ «Старлоджик» та позивачем при необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором Експедитор зобов`язаний укладати від свого імені договори з іншими перевізниками. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна.

Таким чином, зазначене є логічним поясненням надання транспортних послуг особою з якою у позивача відсутні договорні стосунки, що витікає з умов договору ТОВ «Старлоджик».

2. Щодо ненадання платіжних документів про вартість перевезення та їх невідповідності вимогам транспортного перевізного документа якими відповідно до Наказу МФУ від 24.05.2012 року № 599 якими є рахунок фактура (акт виконаних робіт) від виконання договору про надання транспортно-експедиційних послуг, банківські платіжні документи, калькуляція транспортних витрат, суд зазначає, що у вищенаведеному пункті детально описані обставини здійснення транспортування товару та відображення цих операцій у документах. Позивачем надана митному органу довідка про транспортні витрати, відповідно до якої вони складають 138 922, 41 грн. і ці витрати відображені у митній декларації. (а.с.41)

Суд зазначає, що частина 2 ст. 53 МК України визначає перелік документів, що містять відомості про митну вартість товарів. При цьому, вказана норма не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів.

Відповідно до позиції ВС КАС викладеної у Постанові від 31.05.2019 р. по справі №804/16553/14, суд зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка протранспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, вимога митного органу надати інші документи та прийняття рішення про коригування митної вартості з підстав їх ненадання за наявності довідки про транспортні витрати є протиправним.

3. Щодо ненадання банківських документів митним органом зазначено, що згідно п.4 ч.2 ст.53 МКУ, якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товару, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Пунктом 2.5. контракту від 13.03.2019 №LM7 визначено, що порядок оплати як передплата у розмірі 30% та 70%, проте до митного оформлення не надано банківські платіжні документи.

Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача, та зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суд зазначає, що приписи МКУ зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Зазначивши про вищенаведені розбіжності відповідач не зазначає як це впливає на визначення митної вартості за ціною контракту.

Позивачем надана суду картка рахунку № 632, відповідно до якої відбулись перерахування коштів компанії LUMIO LIGHTING LIMITED відповідно до контракту №LМ7. Умови передбачені пунктом 2.5. контракту від 13.03.2019 №LM7 щодо передплати та їх виконання жодним чином не впливають на визначення митної вартості товару.

4. Митним органом також зазначено, що у наданому до митного оформлення сертифікаті про походження товару (Certificate of origin) від 15.05.2023 № 23C4403A2866/01638 у графі 1 Exporter зазначений SHENZHEN XIN XING XIN TECHNOLOGY CO. LTD, який більш не зазначений у жодному наданому до митного контролю та оформлення документі, тобто участь та роль даного підприємства у поставці, що розглядається, не відома.

Аналізуючи таку підставу суд зазначає, що виявивши наведений факт, митний орган не зазначає, яким чином це впливає на митну вартість товару, або чому ці обставини перешкоджають її встановити, що дає підстави суду зазначити про невмотивованість та необґрунтованість такого рішення відповідача.

Систематизуючи всі вищенаведені підстави для прийняття картки відмови та корегування митної вартості, суд зазначає, що відповідачем жодним чином не обґрунтовано яким чином це впливає на визначення митної вартості, навіть за умови встановлення певних розбіжностей, оскільки самі розбіжності чи неточності в документах поданих до митної декларації повинні бути у причинному зв`язку з можливістю визначити митну вартість. А тому самих посилань на неточності, розбіжності недостатньо для прийняття оскаржуваних рішень.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач не надав суду належні та допустимі докази, не навів правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду не відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає про те, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу з чим суд погоджується, оскільки це вимога закону. Але, на думку суду, такий обов`язок виникає тільки за умови неможливості визначення ціни товару на підставі поданих позивачем до митного органу документів. Оскільки суд приходить до висновку, що позивач разом з митною декларацією було подано достатньо документів які в повній мірі відображають ціну товару, то такий обов`язок позивач виконав ще до звернення до суду.

Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ТОВ ОПТЕЛЕКТРО до Одеської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000105/1 від 27.05.2023 р.;

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000372 від 27.05.2023 р., видану Одеською митницею Державної митної служби України щодо декларанта - ТОВ ОПТЕЛЕКТРО.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці () на користь ТОВ ОПТЕЛЕКТРО (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського,33, )) судовий збір у сумі 5 368,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.