Справа № 480/1607/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2023-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2023 року Справа № 480/1607/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представників позивача - Касьяненка Д.С., Нємцева В.А.,
представника відповідача - Мезенцевої О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1607/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної ради, Голови Сумської обласної ради Федорченка Віктора Михайловича, третя особа - Управління майном Сумської обласної ради про визнання протиправними та скасування рішення, розпоряджень,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської обласної ради, Голови Сумської обласної ради Федорченка Віктора Михайловича в якому просить:
- визнати протиправним і скасувати рішення від 09.11.2022 року чотирнадцятої сесії Сумської обласної ради восьмого скликання «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради»;
- скасувати розпорядження голови Сумської обласної ради від 30.12.2022 року №92 «Про внесення змін до Положення про управління майном Сумської обласної ради»;
- скасувати розпорядження голови Сумської обласної ради від 03.01.2023 року №1 «Про затвердження структури Управління майном Сумської обласної ради».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є депутатом Сумської обласної ради восьмого скликання. Позивач вважає, що ухвалення 09.11.2022 року чотирнадцятою сесією Сумської обласної ради восьмого скликання рішення про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради було здійснено з порушенням вимог Регламенту та особистих прав позивачки, як депутата обласної ради, а тому відповідне рішення обласної ради є протиправним та підлягає скасуванню.
Зокрема, позивачка зазначає про відсутність законних підстав під час проведення онлайн-сесії в режимі відеоконференції 09.11.2022р., розглядати питання внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної, оскільки оскаржуване рішення Сумської обласної ради, за приписами закону та регламенту, не могло бути розглянуте на дистанційному пленарному засіданні в режимі відеоконференції.
Також позивач зазначає, що пленарне засідання проводилось у непередбаченому законом та регламентом змішаному режимі: частина депутатів працювала в режимі відеоконференції з використанням платформи ZOOM, інша частина перебували в приміщенні Сумської обласної ради, але не в сесійній залі.
Як наслідок, на переконання позивача, розпорядження ОСОБА_2 від 30.12.2022 року по внесення зміни до Положення про Управління майном Сумської обласної ради, прийняте ним на підставі повноважень, встановлених у пункті 1.6 Положення про Управління майном Сумської обласної ради (в редакції від 09.11.2022 року) так само підлягає визнанню протиправним і скасуванню за принципом «плодів отруйного дерева».
Відповідно до ухвали суду від 09.03.3023р. було відкрито провадження у даній справі за правилами загального провадження.
27.02.2023р. до матеріалів справи відповідачем - Сумською обласною радою було подано відзив на позовну заяву згідно якого відповідач не визнає позовні вимоги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки, на переконання відповідача, оскаржуваними актами права Позивача не порушені і позивач, при цьому, не зазначає в чому саме полягає порушення його прав чи інтересів саме цими актами та яким чином Рішення і Розпорядження протиправно впливають на його права і законні інтереси.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що Позивач, яка є депутатом Сумської обласної ради, та одночасно заступником начальника Управління майном Сумської обласної ради, звернулась до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення цієї ж ради. Однак, згідно позиції представника відповідача, викладені обставини у позовній заяві лише свідчать про незгоду Позивача з Рішенням та Розпорядженнями, які не стосуються її прав ні як депутата, ні як громадянина, і про відсутність порушеного права, у зв`язку з чим позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
20.04.2023р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача зазначає, що представником відповідача жодним чином не спростовано порушення про які йдеться у позовній заяві. Зокрема, відповідачем не наведено жодних пояснень стосовно того, що ОСОБА_1 внесла пропозицію виключити пункт 5.2 із нової редакції Положення про управління майном Сумської обласної ради. Однак, не ставлячи пропозицію позивача на голосування, не здійснюючи процедуру обговорення пропозиції позивача, ОСОБА_2 поставив на голосування питання про прийняття рішення щодо затвердження нової редакції Положення, а заступник голови Сумської обласної ради Лисий В.В. проігнорував пропозицію позивача.
Представник позивача наголошує, що права депутата не вичерпуються лише правом на прийняття участі у пленарних засіданнях ради. Так, представник позивача звертає увагу суду на те, що у позовній заяві зазначається і не спростовується відповідачем у відзиві, що позивач, як депутат Сумської обласної ради, реалізовуючи свої права, виніс пропозицію виключити пункт 5.2 із нової редакції Положення про управління майном Сумської обласної ради (оскаржуваного рішення), але відповідач порушив право позивача саме у такий спосіб - позбавив можливості (права) в установленому порядку приймати участь у прийнятті рішень ради і всупереч обов`язковій процедурі розгляду таких пропозицій поставив основне питання на голосування без врахування пропозицій щодо внесення змін до нього.
Згідно позиції представника позивача, депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю. Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень».
01.05.2023р. від відповідача - Сумської області ради надійшли заперечення за підписом голови ради Федорченка В.М. в яких представник відповідачів знову ж таки наголошує на тому, що позивачем у позові, не надано належних доказів та не доведено в чому саме прийняття Відповідачем Рішення порушує його реальні права та інтереси, не обґрунтовано наявність у нього відповідних охоронюваних законом прав чи інтересів та негативного впливу оскаржуваних актів на конкретні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси Позивача, у зв`язку з чим у Позивача відсутнє право на подання адміністративного позову і в його задоволенні має бути відмовлено.
Крім цього, сторонами до матеріалів справи надавались додаткові пояснення у даній справі.
В судовому засіданні 11.11.2023р. в якості третьої особи на боці відповідача у даній справі було залучено - Управління майном Сумської обласної ради.
30.11.2023р. від третьої особи надійшли письмові пояснення згідно яких Управління майном Сумської обласної ради зазначає, що у позові позивач не зазначає в чому саме полягає порушення її прав чи інтересів саме цими актами та яким чином Рішення і Розпорядження протиправно впливають на її права і законні інтереси. Викладене вище свідчить лише про незгоду Позивача з Рішенням та Розпорядженнями, які не стосуються її прав ні як депутата, ні як громадянина, і про відсутність порушеного права, у зв`язку з чим позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. При цьому третя особа зауважує, що на момент прийняття Рішення та подання позовної заяви Позивач обіймала посаду заступника начальника Управління майном Сумської обласної ради, а спірним Рішенням внесено зміни до статусу начальника Управління майном Сумської обласної ради, що жодним чином не впливає на Позивача.
В судовому засіданні представники позивачки у повному обсязі підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити.
Представник відповідачів заперечувала проти задоволення позовних вимог з урахуванням обставин викладених у письмових поясненнях (відзив та заперечення) .
Представник третьої особи не з"явився, про час та місце розгляду справи Управління було повідомлено належним чином.
Дослідивши обставини у справі , суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Як свідчить з матеріалів справи, ОСОБА_1 є депутатом Сумської обласної ради восьмого скликання, що підтверджується посвідченням від 03.12.2020 року №32.
09.11.2022 на 14 сесії 8 скликання Сумської обласної ради було прийнято рішення Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради. Вказаним рішенням визначено, що у зв`язку з необхідністю підвищення ефективності управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та реалізації обласною радою повноважень щодо приватизації майна, керуючись статтею 43 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, обласна рада ВИРІШИЛА:
1. Унести зміни до Положення про Управління майном Сумської обласної ради, затвердженого рішенням обласної ради шостого скликання від 27.07.2012 (зі змінами від 16.03.2015, 16.07.2015, 02.06.2016, 15.09.2017, 24.11.2017 та від 14.12.2018, 25.10.2019, 24.01.2020, 21.07.2020, 18.06.2021), виклавши його в новій редакції згідно з додатком.
2. Доручено голові обласної ради на період перебування ОСОБА_3 у лавах Збройних сил України призначити начальника управління майном Сумської обласної ради.
3. Контроль за виконанням рішення покласти на постійні комісії обласної ради з питань спільної власності територіальних громад та приватизації та з питань розвитку місцевого самоврядування, адміністративно-територіального устрою, депутатської діяльності, регламенту, законності та правопорядку, зв`язків із громадськістю, інформаційної та регуляторної політики.
Відповідно до результатів голосування за вказане рішення проголосувало 50 депутатів, утримався один, інші депутати не голосували. Загальна кількість депутатів 64.
Також, цього ж дня відповідачем головою Сумської обласної ради Федорченком В.М. було прийнято розпорядження від 09.11.2022 №54-кп, Про призначення начальником Управління майном Сумської обласної ради Олександра Бутирського, відповідно до якого ОСОБА_4 призначено начальником Управління майном Сумської обласної ради з 09 листопада 2022 року на період перебування ОСОБА_3 у лавах Збройних сил України або до призначення на цю посаду переможця конкурсу, але не довше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, з посадовим окладом згідно із штатним розписом.
Слід зазначити, що ОСОБА_3 з вказаним рішенням Сумської обласної ради від 09.11.2022 Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради та розпорядження голови Сумської обласної ради №54-кп від 09.11.2022 не погодився та звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.02.2023р. у справі №480/7765/22 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , зокрема і щодо скасування рішення Сумської обласної ради від 09.11.2022 Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради, було відмовлено. Зазначене рішення суду було залишено без змін згідно ухвали Другого апеляційного адміністративного суд (від 09.06.2023р.).
Однак, вже після прийняття 06.02.2023р. судового рішення у справі №480/7765/22, ОСОБА_1 24.02.2023р. звернулась до суду з позовом, який є предметом спору у даній справі. Позивачка, яка є депутатом Сумської обласної ради та одночасно заступником начальника Управління майном Сумської обласної ради вважає, що рішенням Сумської обласної ради від 09.11.2022 Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради порушено і її права як депутата, а тому звернулась до суду з даним позовом.
При цьому, позивачка просить визнати протиправним та скасувати н е л и ш е рішення Сумської обласної ради від 09.11.2022 Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради.
Так, позивач наголошує, що керуючись пунктом 1.6 Положення про Управління майном Сумської обласної ради (в редакції від 09.11.2022 року), голова Сумської обласної ради ОСОБА_2 своїм розпорядженням від 30.12.2022 року вніс зміни до Положення про Управління майном Сумської обласної ради, затвердженого рішенням обласної ради шостого скликання від 27.07.2012 (зі змінами від 16.03.2015, 16.07.2015, 02.06.2016, 15.09.2017, 24.11.2017, 14.12.2018, 25.10.2019, 24.01.2020, 21.07.2020, 18.06.2021 та від 09.11.2022), затвердивши його в новій редакції.
Крім того, покладаючись на повноваження вказані у пунктах 1.2, 1.3 редакції Положення про Управління майном Сумської обласної ради, ОСОБА_2 своїм розпорядженням від 03.01.2023 року №1 затвердив Структуру управління майном Сумської обласної ради.
Як зазначається вище позивач вважає, що ухвалення 09.11.2022 року чотирнадцятою сесією Сумської обласної ради восьмого скликання рішення про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради з порушенням вимог Регламенту та особистих прав позивачкит є підставою для визнання такого рішення протиправним та його скасування. і, як наслідок, розпорядження ОСОБА_2 від 30.12.2022 року по внесення зміни до Положення про Управління майном Сумської обласної ради, прийняте ним на підставі повноважень, встановлених у пункті 1.6 Положення про Управління майном Сумської обласної ради (в редакції від 09.11.2022 року) та розпорядженням від 03.01.2023 року №1 про затвердження Структури управління майном Сумської обласної ради, на переконання позивачки, так само підлягає визнанню протиправним і скасуванню за принципом «плодів отруйного дерева».
Отже, позивачка, яка є депутатом Сумської обласної ради, та одночасно заступником начальника Управління майном Сумської обласної ради, звернулась до суду з даним позовом про скасування рішення цієї ж ради.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Звертаючись до суду із вимогами про визнання протиправними та скасування спірних рішення та розпорядження, позивач стверджує, що оскаржувані акти відповідачів порушують його особисті права як начальника Управління майном Сумської обласної ради та як діючого депутата Сумської обласної ради.
Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивачки з мотивів порушення його прав як депутатки обласної ради при прийнятті відповідного рішення обласною радою, зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Однак, порушення вимог закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.
Звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів особи, тому вона має довести (а суд - встановити), що позивачеві належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернулася до суду.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
На підставі викладеного та з урахуванням приписів статей 2, 5, 9 КАС України, суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Так, позивач у позовній заяві, обґрунтовуючи порушення своїх прав, вважає неправомірним та просить скасувати рішення Сумської обласної ради від 09.11.2022 «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради» , а також просить скасувати розпорядження голови Сумської обласної ради від 30.12.2022 року № 92 «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради» та від 03.01.2023 року № 1 «Про затвердження структури Управління майном Сумської обласної ради», однак не зазначає в чому саме полягає порушення його прав чи інтересів саме цими актами та яким чином Рішення і Розпорядження протиправно впливають на його права і законні інтереси.
Викладене вище свідчить лише про незгоду Позивача з Рішенням та Розпорядженнями, які не стосуються її прав ні як депутата, ні як громадянина, і про відсутність порушеного права.
На момент прийняття Рішення та подання позовної заяви позивач обіймала посаду заступника начальника Управління майном Сумської обласної ради, а Рішенням внесено зміни до статусу начальника Управління майном Сумської обласної ради, що жодним чином не впливає на Позивача.
Зазначаючи про порушення Рішенням прав Позивача як депутата обласної ради, Позивач не зазначає в чому саме полягає порушення такого права саме цим Рішенням, обґрунтовуючи свої вимоги начебто порушеннями процедури прийняття Рішення, однак при цьому не наведено жодного обґрунтування їх негативного впливу на оскаржуване Рішення чи на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси Позивача як депутата. При цьому слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливості реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Оскаржувані Рішення та Розпорядження не містить приписів які б змінювали зміст чи обсяг прав або обов`язків Позивача як депутата Ради чи члена територіальної громади. Відтак, спірними актами Відповідачів права чи охоронювані законом інтереси Позивача не порушено, що виключає підстави для його скасування у судовому порядку.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що Позивач, яка є депутатом Сумської обласної ради, та одночасно заступником начальника Управління майном Сумської обласної ради, звернулась до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення цієї ж ради.
Правовий статус депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, а також гарантії депутатської діяльності, визначені та встановлені Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад». Відповідно до зазначених положень законів депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю. Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень, у випадку незгоди з окремими рішеннями ради у процесі їх ухвалення тощо. При цьому, Позивач реалізувала свої права депутата місцевої ради, передбачені вказаним Законом, під час прийняття оскаржуваного рішення шляхом особистої участі у пленарному засіданні, отримання слова на висловлення запитання, що Позивач підтверджує у своєму позові.
Також слід зазначити, що статтею 15 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» передбачено, що депутат місцевої ради депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.
У разі виявлення порушення законності депутат місцевої ради має право на депутатське звернення до керівників відповідних правоохоронних чи контролюючих органів.
Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, об`єднання громадян, керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані негайно вжити заходів до усунення порушення, а в разі необхідності - до притягнення винних до відповідальності з наступним інформуванням про це депутата місцевої ради.
У разі невжиття відповідних заходів посадові особи місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та керівники правоохоронних і контролюючих органів, до яких звернувся депутат місцевої ради, несуть адміністративну або кримінальну відповідальність, встановлену законом.
Зі змісту вказаних вище норм можна дійти висновку, що чинним законодавством не передбачено повноважень депутата місцевої ради від імені територіальної громади звертатися до суду із позовом про визнання протиправним та скасування акту.
Таким чином, Позивач як депутат Сумської обласної ради не має права діяти в суді як представник своїх виборців поза межами відносин представництва, а також вимагати усунення порушень законності, допущених радою при ухваленні Рішення, шляхом індивідуального звернення з адміністративним позовом до суду.
Аналогічну правову позицію щодо подібних правовідносин було висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 в справі №803/413/18, постановах Верховного Суду, від 26.02.2020 у справі № 320/740/16-а, від 20.03.2020 у справі № 454/1522/16-а, від 20.10.2020 у справі № 569/106/16-а, від 28.08.2020 у справі № 431/4716/17.
Обґрунтовуючи необхідність скасування Розпоряджень Позивач зазначає лише те, що вони видані Відповідачем 2 на підставі Рішення, яке жодним чином не порушує прав Позивача з підстав, викладених вище, у зв`язку з чим вказані вимоги не підлягають задоволенню.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №522/3665/17 зазначив, що у разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи.
Порушення прав з боку суб`єкта владних повноважень, які підлягають судовому захисту повинно бути реальним, а не уявним.
Як зазначалось вище у позовній заяві Позивач не обґрунтовує свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес щодо Рішення, а вказує лише на начебто недотримання Відповідачем процедури прийняття Рішення.
З огляду на вимоги статей 2, 6 КАС України об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень. При цьому, адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, що свідчать про порушення інтересу. Позивач має довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вищенаведене, відсутність у Позивача права на звернення до суду є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.
Таким чином, Позивачем у позові, не надано належних доказів та не доведено в чому саме прийняття Відповідачем Рішення порушує його реальні права та інтереси, не обґрунтовано наявність у нього відповідних охоронюваних законом прав чи інтересів та негативного впливу оскаржуваних актів на конкретні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси Позивача.
У свою чергу Відповідачем доведено, що права Позивача не були порушені.
Відповідно до статті 54 Регламенту роботи обласної ради восьмого скликання, затвердженого рішенням Сумської обласної ради від 11.12.2020 «Про регламент роботи обласної ради восьмого скликання» (залучений до матеріалів справи), порядок денний сесії затверджується безпосередньо на початку пленарного засідання сесії.
За результатами системного аналізу норм пункту 1 частини 6 статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої питання, які передбачається внести на розгляд ради, пропонує голова обласної ради і веде засідання ради, та норм статей 54 Регламенту проект порядку денного сесії обласної ради, а отже і черговість питань у ньому, пропонує голова обласної ради.
Частиною 3 статті 66 Регламенту визначено, що зміна черговості питань порядку денного пленарного засідання є процедурним питанням. Пропозиції щодо зміни черговості питання під час проведення пленарного засідання чотирнадцятої сесії не надходили. Представники позивача не спростували дану обставину.
Щодо дистанційного режиму пленарного засідання та різниці між реєстрацією в системі Рада-в та в дистанційному режимі.
Порядок реєстрації на пленарному засіданні за допомогою програмно- апаратного комплексу електронної системи голосування «Рада-В» (далі - ПАК «Рада-В») визначений статтею 50 Регламенту та здійснюється за допомогою карток для голосування.
Стосовно реєстрації під час проведення дистанційного засідання, відповідно до пункту 11-1 Розділу V ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» під час дистанційного засідання має бути забезпечена ідентифікація особи, яка бере участь у засіданні колегіального органу. Ідентифікація депутатів Сумської обласної ради, що брали участь у дистанційному пленарному засіданні сесії забезпечувалась відеофіксацією такої особи за допомогою програми ZOOM та голосовим повідомленням про її присутність і волевиявлення з кожного питання, що ставилось на голосування.
При цьому, представник відповідачів слушно зауважує, що ZOOM це не програма проведення сесії, голосування та підрахунку голосів, а програма для проведення відео конференцій онлайн. Окрім програми Zoom, як вказує представник відповідачів (і не заперечували представники позивача), проведення таких відео конференцій може забезпечувати програми Skype, Proficonf, ClickMeeting, Google+Hangouts та низка інших. При цьому, для підключення до відеоконференції кожному депутату надсилалась відповідна технічна інформація (дана обставина не заперечується представниками позивача), але ні законодавство України, ні програма Zoom не передбачає вимог щодо індивідуальної реєстрації (під`єднання до відео конференції) кожного депутата окремо у програмі, що забезпечує проведення дистанційного засідання ради, для участі у такій відеоконференції.
Щодо розміщення на сайті протоколів та відеозаписів пленарних засідань.
Протоколи пленарних засідань ради складаються відповідно до статті 54 Регламенту та зберігаються у протокольній частині виконавчого апарату Сумської обласної ради. При цьому, суд враховує посилання відповідачів на те, що враховуючи оголошення на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації воєнного стану Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64 (зі змінами), з міркувань забезпечення безпеки в регіоні, оскільки на пленарних засіданнях ради розглядаються окремі питання, пов`язані з обороноздатністю регіону, тимчасово протоколи пленарних засідань не розміщуються на сайті. При цьому, розміщення у вільному доступі (на сайті) відеозаписів пленарних засідань сесій обласної ради законодавством не передбачено.
У той же час, на запит представника Позивача про надання протоколу пленарного засідання чотирнадцятої сесії разом з невід`ємним додатком до нього - записом дистанційного засідання сесії були надані, що підтверджує дотримання обласною радою вимог Регламенту роботи щодо складання та зберігання протоколів пленарних засідань.
Крім цього, з матеріалів справи свідчить, що відповідно до наданого листка погодження оскаржуваного рішення вбачається, що Позивач надала свої зауваження до проекту 02.11.2022 року. Як зазначила представник відповідачів, оскільки суть зауважень Позивача склалась виключно із її особистою незгодою з приведенням норм положення про Управління майном Сумської обласної ради до вимог законодавства щодо призначення начальника на конкурсній основі, вказані зауваження були неприйнятні для розробника. Доведення до відома депутатів висловлених зауважень не передбачено Регламентом. При цьому, проект був завчасно розміщений на сайті обласної ради, завчасно надісланий депутатам, що підтверджує Позивач, які мали змогу його опрацювати та висловили свою згоду з ним у запропонованому головою обласної ради варіанті шляхом голосування.
Слід зазначити , що остаточне рішення з питань порядку денного сесії приймає рада шляхом відкритого поіменного чи таємного голосування більшістю голосів від загального складу ради.
В судовому засіданні було досліджено відеозапис засідання сесії.
На питання суду "Чи просила ОСОБА_1 виступу у Zoom? Чому головуючий не питав про наявність пропозицій, а перейшов до голосування?" представник відповідачів надала обґрунтовані пояснення стосовно того, що ОСОБА_1 була зареєстрована для участі у пленарному засіданні чотирнадцятої сесії обласної ради за допомогою програми Zoom (по відео 46.00) під іменем « ОСОБА_5 » та одночасно перебувала у приміщенні, яке було зареєстровано у відеоконференції за допомогою програми Zoom під іменем «Сумська обласна рада».
Під час голосування до неї підносили мікрофон, як і до інших учасників відеоконференції (по відео 37.56), які перебували у вказаному приміщенні, і вона виступала у відеоконференції за допомогою програми Zoom. Інформація про те, чи просила слово особа, яка була зареєстрована у відеоконференції за допомогою програми Zoom під іменем « ОСОБА_5 », відсутня.
На відео (46.50) ОСОБА_1 надано слово.
На відео (49.00) голова обласної ради запитує чи є ще пропозиції до проекту рішення, ніхто з депутатів не висловлює бажання надати пропозиції.
На відео (49.05) ОСОБА_1 озвучує питання та не наполягає на пропозиції.
З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено порушення її прав при прийнятті оскаржуваного рішення. При цьому, саме Рішення безпосередньо не стосується прав і інтересів позивачки. Це свідчить про відсутність предмету захисту у суді адже Позивачем не визначено права і свободи чи інтереси, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність позову
Крім цього, суд зазначає, що відповідно до частини 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» незаконними в судовому порядку можуть бути визнані лише акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які не відповідають Конституції або законам України.
Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі №510/2198/16-а та від 08 серпня 2019 року у справі № 810/1354/18,
Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У той же час Позивачем не зазначено, якій нормі Конституції чи закону України не відповідає оскаржуване рішення, а також не зазначив які саме права Позивача порушуються оскаржуваним рішенням. Відсутність порушених прав та законодавчих підстав для визнання незаконним оскаржуваного рішення є підставою для відмови у позові.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської обласної ради, Голови Сумської обласної ради Федорченка Віктора Михайловича, третя особа - Управління майном Сумської обласної ради про визнання протиправними та скасування рішення від 09.11.2022 чотирнадцятої сесії Сумської обласної ради восьмого скликання «Про внесення змін до Положення про Управління майном Сумської обласної ради» і розпоряджень голови Сумської обласної ради від 30.12.2022 №92 «Про внесення змін до Положення про управління майном Сумської обласної ради» та від 03.01.2023 №1 «Про затвердження структури Управління майном Сумської обласної ради» відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.12.2023.

Суддя О.М. Кунець