Справа № 280/1787/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/1787/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року в адміністративній справі №280/1787/23 (головуючий суддя першої інстанції Новікова І.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПФ Оберон» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач у березні 2023 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним бездіяльність ГУ ДПС у Запорізький області щодо неприйняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 12.01.2021 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну за №1 від 12.01.2021 року датою її фактичної подачі, а саме 12.01.2021 року;

- визнати протиправним бездіяльність ГУ ДПС у Запорізький області щодо неприйняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 12.01.2021 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну за №2 від 12.01.2021 року датою її фактичної подачі, а саме 12.01.2021 року ;

- визнати протиправним бездіяльність ГУ ДПС у Запорізький області щодо неприйняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 19.01.2021 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну за №3 від 19.01.2021 року датою її фактичної подачі, а саме 25.01.2021 року;

- визнати протиправним бездіяльність ГУ ДПС у Запорізький області щодо неприйняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 28.01.2021 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну за №5 від 28.01.2021 року датою її фактичної подачі, а саме 08.02.2021 року;

- визнати протиправним бездіяльність ГУ ДПС у Запорізький області щодо неприйняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 15.09.2020 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну за № 5 від 15.09.2020 року датою її фактичної подачі, а саме 30.09.2020 року;

- визнати протиправним бездіяльність ГУ ДПС у Запорізький області щодо неприйняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 19.01.2021 року;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну за №4 від 19.01.2021 року датою її фактичної подачі, а саме 25.01.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, проте, отримано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, в якій зазначено, що документи прийнято, але їх реєстрація зупинена. Позивач вважає, що у відповідачів не було підстав для зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки такі були сформовані з дотриманням вимог чинного законодавства України. Також, представник позивача вказував на те, що ГУ ДПС у Запорізькій області допущено протиправну бездіяльність, оскільки останнім не було прийнято ані рішення про реєстрації податкових накладних, ані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДПС у Львівській області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо не прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо податкових накладних №1 від 12.01.2021 року, №2 від 12.01.2021 року, №3 від 19.01.2021 року, №5 від 28.01.2021 року, №5 від 15.09.2020 року, №4 від 19.01.2021 року, виписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «НПФ ОБЕРОН».

Зобов`язано Головне управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо податкових накладних №1 від 12.01.2021 року, №2 від 12.01.2021 року, №3 від 19.01.2021 року, №5 від 28.01.2021 року, №5 від 15.09.2020 року, №4 від 19.01.2021 року, виписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «НПФ ОБЕРОН».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПФ ОБЕРОН» судовий збір в розмірі 18788,00 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати в частині та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що реєстрація спірних податкових накладних зупинена відповідно до пункту п.8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Вказує, що позивач не скористався своїм правом на подання пояснень та документів протягом 365 днів з дати виникнення податкового зобов`язання. Після спливу 365 днів комісія ГУ ДПС у Запорізькій області діяла відповідно до положень порядку №520, а тому вимоги позивача щодо визнання бездіяльності протиправною є необґрунтованими. Крім того, зазначає, що навіть поданими до суду першої інстанції документами позивач не підтверджує реальність господарських операцій.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції змінити в його резолютивній частині шляхом зобов`язання відповідачів зареєструвати спірні податкові накладні датою їх фактичного подання.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НПФ Оберон» () зареєстровано в якості юридичної особи, платника податку на додану вартість. Основним видом діяльності є налагодження, тестування, перевірка та поставка електрообладнання та електроустаткування.

Відповідачі - Головне управління ДПС у Запорізькій області, Головне управління ДПС у Львівській області, Державна податкова служба України є суб`єктами владних повноважень, які в даних правовідносинах реалізують надані їм Податковим кодексом України повноваження.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами ведення господарської діяльності та на виконання п.201.10 ст.201 ПК України позивачем складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №1 від 12.01.2021 року, №2 від 12.01.2021 року, №3 від 19.01.2021 року, №5 від 28.01.2021 року, №5 від 15.09.2020 року, №4 від 19.01.2021 року (а.с. 10, 31, 41, 52, 54, 63 ).

Згідно квитанцій про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, вказані податкові накладні були прийняті, але їх реєстрація зупинена з посиланням на те, що платник податків, яким подано для реєстрації ПК/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с. 10, 31, 41, 52, 54, 63 зворот ).

Судом першої інстанції також встановлено, що у лютому 2023 року позивач звернувся до контролюючого органу з поясненнями по податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено (а.с. 11, 32, 42, 53, 55, 64 ).

Надіслані позивачем повідомлення не були прийняті комісією податкового органу з посиланням на те, що сплинув строк у 365 днів, визначений для подачі відповідних повідомлень.

Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо реєстрації спірних податкових накладних протиправною, позивач оскаржив таку бездіяльність до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що податковий орган, зупиняючи реєстрацію спірних податкових накладних з посиланням на пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку, без обгрунтування та наведення конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачеві для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, діяв неправомірно та необгрунтовано. Також суд першої інстанції зазначив, що контролюючим органом порушено вимоги пункту 11 Порядку №520, оскільки не було прийнято рішення щодо відмови у реєстрації спірних накладних, незаважючи на відсутність пояснень позивача протягом 365 днів.

Суд першої інстанції вказав, що на теперішній час питання реєстрації податкових накладних в ЄРПН віднесено до повноважень ГУ ДПС у Львівській області, а тому необхідно зобов`язати саме ГУ ДПС у Львівській області прийняти рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо спірних податкових накладних.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання ДПС України провести реєстрацію вказаних вище податкових накладних, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність таких вимог, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН відповідачем не приймалось.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість.

Як зазначалось вище, підставою зупинення реєстрації спірних податкових накладних контролюючим органом зазначено п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 8 Додатку 1 до Порядку №1165 Критерії ризиковості платника податку на додану вартості зазначено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) (пункт 44 Порядку №1165).

Згідно із додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п.7 Порядку №1165).

Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (в редакції чинній на момент зупинення реєстрації накладних).

Відповідно до пункту 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Згідно із пунктом 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 6 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Отже, враховуючи наведені вище норми права, можна дійти висновку, що платник податків реєстрацію податкової накладної якого було зупинено має право подати повідомлення та додаткові документи для розблокування реєстрації податкової накладної протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Разом з тим, положення Порядку №520 не надають контролюючому органу повноважень відмовити у прийнятті пояснень у разі пропуску платником податку строку у 365 днів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідний строк на подання повідомлень та додаткових документів пропущено.

Відповідно до пункту 11 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Натомість, незважаючи на те, що позивачем протягом 365 днів не було надано до Комісії пояснень щодо податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено, податковим органом не було прийнято рішення щодо відмови у реєстрації спірних накладних, чим порушено вимоги пункту 11 Порядку №520.

ГУ ДПС у Запорізькій області у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі зазначає, що рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної має прийматися протягом 5 днів від дня отримання пояснень платника податків.

Такі доводи колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до приписів пункту 11 Порядку №520, контролюючий орган зобов`язаний прийняти рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних у разі ненадання пояснень та додаткових документів платником податку.

У зв`язку з викладеним вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності протиправної бездіяльності з боку ГУ ДПС у Запорізькій області в частині не прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації спірних податкових накладних, оскільки не прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних порушує принцип правової визначеності та перешкоджає платнику податків належним чином реалізувати право на судовий захист, так як фактично податкові накладні знаходяться у невизначеному стані, оскільки і не зареєстровані в ЄРПН, і не відмовлено в їх реєстрації.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію спірних податкових накладних в ЄРПН датою їх фактичного подання, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність таких вимог, оскільки контролюючим органом не прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних у визначений чинним законодавством спосіб.

Рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області прийняти рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо податкових накладних №1 від 12.01.2021 року, №2 від 12.01.2021 року, №3 від 19.01.2021 року, №5 від 28.01.2021 року, №5 від 15.09.2020 року, №4 від 19.01.2021 року, виписаних ТОВ «НПФ ОБЕРОН» сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду не перевіряється.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про зміну рішення суду першої інстанції в його резолютивній частині шляхом зобов`язання відповідачів зареєструвати спірні податкові накладні датою їх фактичного подання, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки рішення суду в частині відмовлених позовних вимог сторонами (в тому числі і позивачем) не оскаржується, а зазначення про це у відзиві на апеляційну скаргу не є підставою для зміни судового рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, як суб`єктом владних повноважень, допущено протиправну бездіяльність, що виразилась у неприйнятті рішень про реєстрацію/або відмову відмову в реєстрації спірних податкових накладних.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року в адміністративній справі №280/1787/23 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 року в адміністративній справі №280/1787/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 5 частини 2 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко