Справа № 160/24855/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С
за участі секретаря судового засіданняКамінської С.В.
представників позивача представника відповідача Валаха О.В. Приходька О.В. Борисенка А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, висновку, поновлення на посаді,-
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 1594к від 28.08.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУА ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що підставою для застосування до капітана поліції ОСОБА_2 (0049725) дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, став висновок дисциплінарної комісії ГУНП за результатами проведеного службового розслідування, відповідно до якого, дисциплінарна комісія ГУНП встановила в діях окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП порушення службової дисципліни. З наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1594 к від 28.08.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських РУП ГУНП», позивач був ознайомлений 12.09.2023, про що є відповідний підпис на оригіналі наказу. Однак, безпосередньо з висновком дисциплінарної комісії ГУНІІ позивач ознайомлений не був, що унеможливило у подальшому своєчасного надання ним доказів членам дисциплінарної комісії ГУНІ, які могли б спростувати зроблені вказаною комісією висновки щодо результатів службового розслідування. Про існування зазначеного висновку дисциплінарної комісії ГУНП, позивач дізнався безпосередньо із тексту оскаржуваного наказу ГУНП в Дніпропетровській області № 1594к від 28.08.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських РУП ГУНП». Стверджуючи про вказані порушення з боку позивача, відповідачем не було належним чином досліджено та надано належної оцінки обставинам та фактам, які свідчать про здійснення належного контролю за діяльністю своїх підлеглих. Позивач вважає, що наказ ГУНІ № 1594к від 28.08.2023 про притягнення капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади, був складений передчасно, та являється протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
20.10.2023 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати висновок дисциплінарної комісії ГУНП в Дніпропетровській області № 50/2-765 від 25.08.2023 «Про результати проведення службового розслідування за відомостями щодо можливих порушень службової дисципліни та неналежної організації окремими поліцейськими Дніпровського РУП ГУНП, що призвело до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 28.07.2023» в частині, що стосується начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 1594к від 28.08.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 ;
- поновити на посаді начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 .
Уточнений позов, крім доводів, викладених у первісному позові, обгрунтований наступним. Дисциплінарною комісією, яка проводила службове розслідування, було порушено вимоги ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», а саме те, що перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Позивач перебував на лікарняному з 21.08.2023 по 28.08.2023, та оскільки його не було повідомлено про початок службового розслідування, то, відповідно, ним не було надано письмових пояснень на спростування обставин, викладених у висновку службового розслідування. В результаті не ознайомлення позивача з проведенням службового розслідування, його фактичного позбавлено права надати письмові пояснення, які передбачені ч. 5 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». Враховуючи, що відбулось порушення процедури проведення службового розслідування, то наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не є об?єктивним, законним та підлягає скасуванню. Висновок, за результатами якого прийнято наказ про застосування до позивача у вигляді звільнення з посади, не відповідає нормам закону. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. Застосування до позивача одного з найсуворіших видів дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади за порушення трудової дисципліни, відбулось за незабезпечення контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими належного ведення єдиного обліку у підпорядкованому підрозділі, не вжиття дієвих заходів щодо проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими поліцейськими правопорушень, не вжиття заходів щодо проходження підлеглими поліцейськими інструктажу перед виїздом службового транспортного засобу, а також за відсутність контролю за підлеглими поліцейськими під час проведення заходів щодо зміцнення дисципліни та законності. Однак, як висновок дисциплінарної комісії ГУНП за результатами проведеного службового розслідування, так і оскаржуваний наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 1594к від 28.08.2023, містять дані, які не відповідають дійсним обставинам та спростовуються наданими позивачем доказами. З?ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування (реєстрація кримінального провадження за ознаками скоєння кримінального правопорушення, повідомлення про підозру) не може обмежуватися лише проміжними офіційними результатами досудового розслідування (письмовому повідомленні про підозру). Вирішення питання про правомірність притягнення працівників органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з?ясувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ті ж особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи. При цьому, дисциплінарна комісія не з?ясувала, чи наявні в матеріалах службового розслідування будь-які інші докази, крім матеріалів кримінального провадження, що були добуті в ході службового розслідування та надавали б підстави для висновку про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку у виді порушення службової дисципліни. Самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обгрунтування рішення про застосування такого суворого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади. Необхідно конкретизувати кваліфікацію установленого порушення поліцейським вказаних вимог шляхом чіткого визначення, у чому саме полягає таке порушення. Висновок службового розслідування не містить обгрунтованих відомостей щодо наявності причинного зв`язку між неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, зокрема, чи наявний в діях позивача склад дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; вимоги законодавства або посадові обов?язки, які було порушено позивачем; наявність вини позивача та ступінь тяжкості, обставини, що пом?якшують чи обтяжують ступінь відповідальності. За викладених обстави, позивач вважає, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування в частині не відібрання письмових пояснень у позивача; висновок від 25.08.2023 складений з численними порушеннями вимог чинного законодавства; наказ № 1594к від 28.08.2023 винесений на підставі висновку від 25.08.2023, виданого дисциплінарною комісією ГУНП, в якому не дотримано вимог чинного законодавства, що тягне за собою визнання наказу протиправним та його скасування.
У судовому засіданні 24.10.2023 року, за участі представників позивача та представника відповідача, протокольною ухвалою суду розгляд справи в підготовчому провадженні відкладено до 09.11.2023 року.
08.11.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач позов не визнає, вважає його необгрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне. Висновок про результати службового розслідування є результатом реалізації наданих суб?єкту владних повноважень та за своїм змістом не є рішенням суб?єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а також не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, та не створює і не припиняє прав чи обов?язків особи, а лише фіксує певні обставини. Матеріалами службового розслідування підтверджується наявність в діях начальника відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, що виразилося у незабезпеченні контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими належного ведення єдиного обліку у підпорядкованому підроділі, не вжитті дієвих заходів щодо проведення профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими поліцейськими правопорушень, не вжитті заходів щодо проходження підлеглими поліцейськими інструктажу перед виїздом службового транспортного засобу, а також відсутності контролю за підлеглими поліцейськими під час проведення таких заходів щодо зміцнення дисципліни та законності. Керівництвом ГУНП при накладенні на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку ОСОБА_1 а ставлення до виконання службових обов?язків, а саме, що до останнього не одноразово було застосовано дисциплінарні стягнення, а саме: наказом ГУНП від 22.05.2023 № 924к застосовано дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. Позивач, у силу свого службового статусу, як поліцейський, був зобов?язаний не допускати дій, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших стосунків, які носять корисливий або протиправний характер. Рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності грунтується на самостійних правових підставах. Наявність чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення не спростовують факту вчинення останнім дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення з посади останнього. 22.08.2023 року за допомогою месенджера начальника відділення поліції № 1 Дніпровського управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 поінформовано про необхідність прибуття 24.08.2023 об 11:00 для надання пояснень в рамках службового розслідування. Зазначене повідомлення позивачем було отримано та прочитано, про що проставлено відповідну відмітку. Однак позивач в зазначений час до ГУНП для надання пояснень не прибув та не повідомив про наявність поважних причин свого не прибуття, у зв`язку з чим було складено акт про відмову надати пояснення. Таким чином, ГУНП під час проведення службового розслідування було повністю дотримано норми Дисциплінарного статуту Національної поліції країни.
09.11.2023 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати висновок дисциплінарної комісії ГУНП в Дніпропетровській області № 50/2-765 від 25.08.2023 «Про результати проведення службового розслідування за відомостями щодо можливих порушень службової дисципліни та неналежної організації окремими поліцейськими Дніпровського РУП ГУНП, що призвело до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 28.07.2023» в частині, що стосується начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 1594к від 28.08.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області № 785о/с від 03.11.2023 «По особовому складу» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області каптана поліції ОСОБА_1 , та призначення його на посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Дніпропетровського районного управління поліції;
- поновити на посаді начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 .
В судовому засіданні 09.11.2023 року за участі позивача, його представників, представника відповідача, протокольною ухвалою суду розгляд справи в підготовчому провадженні відкладено до 16.11.2023 року.
16.11.2023 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач вважає, що у відзиві не зазначено жодного аргументу на спростування доводів, наведених позивачем, стосовно наявності документального підтвердження сумлінного виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов?язків начальника відділення поліції №1 Дніпровського районного управління поліції ГУНМ щодо забезпечення контролю з його боку за дотриманням підлеглими поліцейськими належного ведення єдиного обліку у підпорядкованому підрозділі, вжиття з його боку дієвих заходів щодо проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими поліцейськими правопорушень, вжиття з його боку заходів щодо проходження підлеглими поліцейським інструктажу перед виїздом службового транспортного засобу, а також наявність з його боку контролю за підлеглими поліцейським під час проведення заходів щодо зміцнення дисципліни та законності. Позивач наголошує на порушенні відповідачем процедури проведення службового розслідування, а саме, перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Позивач перебував на лікарняному з 21.08.2023 по 28.08.2023, що підтверджено довідкою про перебування на лікарняному ОСОБА_1 , та оскільки його не було повідомлено про початок службового розслідування, то, відповідно, ним і не були надані письмові пояснення на спростування обставин, викладених у службовому розслідуванні. Крім того, позивач зазначає, що повторне службове розслідування було проведено у порушення передбачених законом строків, оскільки фактично під час розслідування досліджувалися події березня 2022 року. Це розслідування є таким, що порушує право на захист позивача, передбачене ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Своє неприбуття для надання пояснень під час службового розслідування позивач аргументує наступним: по-перше, відсутністю будь-якого виклику для надання пояснень, як через поштове повідомлення, так і через засоби електронної комунікації; по-друге, своїм знаходженням на лікарняному у період часу з 21.08.2023 по 28.08.2023. Про знаходження позивача на лікарняному у зазначений період час було відомо як керівництву, так і членам дисциплінарної комісії. Тому виклик позивача через месенджер у період його лікування, на що посилається відповідач у відзиві на позов, носить формальний підхід з боку відповідача до виконання своїх обов?язків під час проведення службового розслідування та є таким, що порушує право на захист працівника поліції стосовно якого воно проводиться. За викладених обставин, позивач вважає, що враховуючи порушення процедури проведення службового розслідування, в частині права на захист позивача під час його проведення, не надання йому можливості надати письмові пояснення щодо спростування з його боку обставин вчинення дисциплінарного проступку та довести правомірність своїх дій, а також враховуючи те, що оскаржуване притягнення до дисциплінарної відповідальності є повторним та таким, що проведене в порушення зазначених у законі строків, то наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не є об?єктивним, законним, а навпаки, є необгрунтованим, протиправним та підлягає скасуванню.
В судовому засіданні 16.11.2023 року за участі позивача, представників позивача, представника відповідача, розгляд справи в підготовчому провадженні відкладено до 23.11.2023 року.
У судовому засіданні 23.11.2023 року за участю позивача, його представників, представника відповідача протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 24.11.2023 року.
У судовому засіданні 24.11.2023 року за участі представників позивача та представника відповідача, закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті, розгляд справи відкладено до 05.12.2023 року.
У судовому засіданні 05.12.2023 року був допитаний та надав свої пояснення старший інспектор УГІ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з приводу повідомлення та виклику ОСОБА_1 до відділу для надання пояснень щодо службового розслідування, проведеного відносно останнього.
У судовому засіданні 05.12.2023 представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
У судовому засіданні 05.12.2023 справу розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом ГУНП № 1183 о/с від 29.04.2021 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено капітана поліції ОСОБА_1 на посаду начальника відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції, звільнивши з посади начальника відділення поліції № 10 того ж районного управління поліції, з 29 квітня 2021 року.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 728 від 29.03.2023 встановлено, що наказом ГУНП від 28.03.2023 № 500 призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського РУП ГУНП, що призвело до проведення 28.02.2023 санкціонованих обшуків у службових кабінетах відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП.
Відповідно до пунктів 3 - 6 зазначеного вище наказу (в частині, що стосується позивача), на час проведення службового розслідування було відсторонено від виконання службових обов?язків капітана поліції ОСОБА_1 за посадою начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП.
Також, зазначено, що за результатами проведеного службового розслідування, необхідно встановити факти порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП, що призвело до проведення 28.02.2023 санкціонованих обшуків у службових кабінетах вищезазначеного відділення поліції, не представилось можливим, у зв`язку з чим прийнято рішення розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП, після прийняття процесуального рішення органами суду.
Крім того, наказано: допустити до виконання службових обов?язків капітана поліції ОСОБА_1 за посадою начальника відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП з 29.03.2023.
Наказом ГУНП № 924к від 22.05.2023 року до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за недостатній контроль за дотриманням підлеглими службової дисципліни не вжиття заходів щодо проведення профілактичної роботи (відомості про вказаний наказ занесено до послужного списку ОСОБА_1 ).
Наказом ГУ НП в Дніпропетровській області від 28.07.2023 №1593 «Про організацію проведення службового розслідування», з метою повної та всебічної перевірки службової діяльності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП, яких повідомлено про підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, у тому числі встановлення можливих порушень службової дисципліни, що призвели до вищевказаної події, відповідного до ст. 14, ст. 15 та ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, та ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», призначено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 28.07.2023.
Призначено склад дисциплінарної комісії.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області № 1665 від 10.08.2023 року продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 28.07.2023 № 1593, на 15 календарних днів.
25.08.2023 року затверджено Висновок про результати службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та належної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвело до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 28.07.2023, згідно з яким:
- встановлено 5 фактів передчасного списання матеріалів ЄО з відомостями про вчинені кримінальні правопорушення та невнесення відповідних відомостей до ЄРДР;
- у порушення вимог підпункту 23 пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.07.2020 № 113 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Головного управління», у першому кварталі 2023 року капітаном поліції ОСОБА_1 не здійснювалось вивчення побутових умов за місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , його соціальної захищеності, як складових, що впливають на морально-психологічний стан підлеглого поліцейського та його ставлення до виконання службових обов?язків та не складався відповідний рапорт;
- формальний підхід під час складання рапортів про перевірки за місцем мешкання підпорядкованих працівників поліції капітаном поліції ОСОБА_1 , капітаном поліції ОСОБА_11 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 ;
- капітаном поліції ОСОБА_1 здійснюється неналежний контроль за дотриманням поліцейським ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП транспортної дисципліни, який покладено на нього наказом ГУНП від 23.01.2023 № 190 «Про закріплення службового автотранспорту за особовим складом ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на 2023 рік»;
- поліцейськими ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП ігноруються вимоги пункту 13 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, в частині не проходження інструктажу перед виїздом службового транспортного засобу.
Висновком про результати проведення службового розслідування запропоновано: за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1. 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу VІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 13 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, підпункту 23 пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.07.2020 № 1113 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Головного управління», що виразилося у незабезпеченні контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими належного ведення єдиного обліку у підпорядкованому підрозділі, не вжитті дієвих заходів щодо проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими поліцейськими правопорушень, не вжитті заходів щодо проходження підлеглими поліцейськими інструктажу перед виїздом службового транспортного засобу, а також відсутності контролю за підлеглими поліцейськими під час проведення заходів щодо зміцнення дисципліни та законності, з урахуванням діючого дисциплінарного стягнення - суворої догани, застосованого наказом ГУНП від 22.05.2023 № 924к, застосувати до начальника відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1594к від 28.08.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 3 розділу VІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 13 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2017 № 757, підпункту 23 пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.07.2020 № 1113 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Головного управління», що виразилося у незабезпеченні контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими належного ведення єдиного обліку у підпорядкованому підрозділі, не вжитті дієвих заходів щодо проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими поліцейськими правопорушень, не вжитті заходів щодо проходження підлеглими поліцейськими інструктажу перед виїздом службового транспортного засобу, а також відсутності контролю за підлеглими поліцейськими під час проведення заходів щодо зміцнення дисципліни та законності, з урахуванням діючого дисциплінарного стягнення - суворої догани, застосованого наказом ГУНП від 22.05.2023 № 924к, застосовано до начальника відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 785о/с від 03.11.2023 «По особовому складу» відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено (на виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції, звільнивши з посади начальника відділення поліції № 1 того ж управління поліції, з 3 листопада 2023 року.
Позивач, не погодившись з висновком службового розслідування, наказом про звільнення його з посади та з наказом про переміщення на іншу посаду, вважаючи їх незаконними та безпідставними, звернувся до суду з позовною заявою про їх скасування.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Поняття службової дисципліни закріплено ст.1 Дисциплінарного Статуту, де зазначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного Статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:
1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;
2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;
3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;
4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;
5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;
6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;
7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;
8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179), серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За приписами п. 2 розділу IV Правил № 1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний:
бути тактовним та доброзичливим;
висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі;
надати можливість особі висловити власну думку;
до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.
Згідно із ч. 1-2 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службовим розслідуванням є діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Приписами ч. 6 ст. 14 Дисциплінарного статут службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893), визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до п.1 розділу II Порядку №893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Згідно з п. 2 розділу II Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Судом під час розгляду справи не встановлено порушення строків проведення службового розслідування.
За приписами ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Відповідно до ч. 2 ст.18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
При цьому, суд зазначає, що реалізація права особи на надання письмових пояснень щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та доказів правомірності своїх дій, можлива лише за умови ознайомлення його з проведенням стосовно нього службового розслідування.
Статтею 27 Дисциплінарного статуту визначено порядок відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надіслання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
За приписами ч. 3 ст. 27 Дисциплінарного статуту виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.
Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.
Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що під час проведення службового розслідування, службова особа зобов`язана запропонувати поліцейському надати пояснення, при цьому виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
Згідного наданої суду чорно-білої копії скріншоту повідомлення, про яке зазначено у рапорті працівника відповідача, на номер, який іменовано як «ОСОБА_1» направлено 2 файла в PDF-форматі.
За приписами ст. 27 Дисциплінарного статуту надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
За поясненнями свідка, номер телефона ОСОБА_14 він взяв з довідника працівників поліції (ДСК).
При цьому, суд зазначає що з наданого в якості доказу відповідачем копії скриншота не можливо встановити на який саме номер телефону було направлено повідомлення.
Суд критично оцінює вказаний вище доказ, оскільки лише зазначення ім`я абонента - " ОСОБА_4 " не може свідчити, що повідомлення було направлено саме на номер телефона позивача, який був отриманий свідком ( ОСОБА_15 ) з довідника поліції (ДСК).
За викладених обставин, суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів того, що вказане повідомлення відправлено на номер телефону, який належить позивачу.
Крім того, позначки (відмітки) синіх кольорів, про які йде мова в рапорті, не є свідченням того, що отримувач вказаного повідомлення відкрив документи, направлені йому в PDF-форматі та прочитав їх, а текстову інформацію про виклик позивача до ГУНП для надання пояснень в межах службового розслідування вказане повідомлення не містило.
Більш того, під час надання пояснень свідком, на прохання суду показати в своєму телефоні оригінал скріншоту повідомлення позивача, старший інспектор ОСОБА_15 відмовився, зазначивши, що в його телефоні ця інформація не збереглась. Що стосується інформації в самому чаті месенджера «WhatsApp», то свідок пояснив, що вона також не збереглась, оскільки у абонента "ОСОБА_1" виставлена функція видалення повідомлень.
Так, допитаний у судовому засіданні у якості свідка старший інспектор ВСР УГІ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника ОСОБА_15 , надав пояснення, аналогічні, викладеним у рапорті.
Крім того, свідок пояснив, що, на його думку, повідомлення особи через месенджер «WhatsApp», є належним повідомленням про необхідність надання пояснень в межах службового розслідування.
На питання суду, чи телефонував він позивачу з приводу повідомлення, свідок відповів: «не телефонував, відправив повідомлення через месенджер «WhatsApp», що є надійним повідомленням.» Також, свідок зазначив, що вчинив усі заходи щодо належного повідомлення позивача.
Водночас, суд враховує, що позивач під час проведення службового розслідування з 11.08.2023 по 28.08.2023 знаходився на лікарняному, що підтверджується інформаційними довідками з електронної системи охорони здоров`я (медичний висновок №ТМ7Р-974А-3АСА-ТР67 від 21.08.2023р. та медичний висновок №852А-А24К-47КХ-СТ5В від 11.08.2023 р.), а тому забезпечення права позивача на надання пояснень могло відбутися лише за умови його належного повідомлення.
Підсумовуючи встановлені вище обставини, суд вважає рапорт старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника ОСОБА_15 від 22.08.2023 року неналежним доказом повідомлення позивача про його виклик та необхідність надання пояснень з приводу можливого порушення службової дисципліни.
Крім того, 23.08.2023 року о 14:13 на адресу позивача через АТ «Укрпошта» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення було направлено наказ № 1593 від 28.07.2023 року та лист-виклик, яким запропоновано позивачу з?явитись до Головного управління 24.08.2023 об 11:00.
Отже, позивач фізично не міг з?явитися до Головного управління 24.08.2023 року, отримавши про це лист-виклик лише 25.08.2023 року.
Крім того, суд зазначає, що дії відповідача стосовно виклику ОСОБА_14 для надання відповідних пояснень з приводу порушень службової дисципліни здійснено лише 22.08.2023 року, тобто безпосередньо перед закінченням строку встановленого для службового розслідування, не є сумлінними.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем не було вжито усіх необхідних заходів щодо належного повідомлення позивача про виклик та надання пояснень в межах службового розслідування, а дії, які були здійснені, не призвели до належного його повідомлення, що не забезпечило право позивача на надання відповідних пояснень, і що є суттєвим порушенням процедури проведення службового розслідування.
Так, внаслідок неналежного повідомлення позивача, він був позбавлений права надати свої пояснення та докази про здійснення заходів щодо проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими поліцейськими правопорушень, здійснення контролюю за підлеглими поліцейськими під час проведення заходів щодо зміцнення дисципліни та законності.
Надані позивачем під час розгляду справи докази (протоколи оперативних нарад керівного та особового складу ВП№1ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та ін.) за своєю більшістю не знайшли відображення ні у матеріалах службового розслідування, ні у висновку службового розслідування від 25.08.2023 року, що не може вважатися повним та об`єктивним з`ясуванням відповідачем всіх обставин для прийняття висновку щодо вчинення ОСОБА_16 дисциплінарного проступку.
Водночас, за практикою, що склалася, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акту (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.
На переконання суду, з урахуванням встановлених обставин, порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування суттєво вплинуло на суть прийнятих за його наслідком наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Окремо суд зазначає, що наказом ГУНП № 924к від 22.05.2023 року до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за недостатній контроль за дотриманням підлеглими службової дисципліни не вжиття заходів щодо проведення профілактичної роботи (відомості про вказаний наказ занесено до послужного списку ОСОБА_1 ).
Згідно з ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
При цьому, згідно ч. 12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.
Так, у висновку про результати службового розслідування запропоновано застосувати до позивача стягнення у вигляді звільнення з посади, зважаючи на те, що до позивача вже застосовано стягнення у вигляді суворої догани.
Проте, між такими видами дисциплінарних стягнень як сувора догана та звільнення з посади, передбачено ще два види стягнення, а саме: попередження про неповну службову відповідність та пониження у спеціальному званні на один ступінь.
Однак, висновок службового розслідування не містить належних обгрунтувань того, чому до позивача застосовано саме такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади.
Крім того, висновком службового розслідування було встановлено та зафіксовано дії позивача, які свідчать про здійснення контролю за дотриманням підлеглими поліцейськими належного ведення єдиного обліку у підпорядкованому підрозділі, вжиття заходів щодо проведення профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни та запобігання вчинення підлеглими поліцейськими правопорушень, вжиття заходів щодо проходження підлеглими поліцейськими інструктажу перед виїздом службового транспортного засобу та контролю за підлеглими поліцейським під час проведення заходів щодо зміцнення дисципліни та законності, проте комісія дійшла висновку щодо неповного виконання позивачем таких обов?язків.
Також, як зазначалось вище, вжиття заходів щодо здійснення контролю над своїми підлеглими підтверджено додатково наданими до суду доказами, які позивач через неналежне повідомлення не мав змоги надати під час проведення службового розслідування.
При цьому, застосовуючи до позивача такий суворий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади за порушення службової дисципліни, відповідач не врахував наступні обставини: тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Отже, до позивача за неналежний контроль за додержанням службової дисципліни підлеглими застосовано неспіврозмірний вид дисциплінарного стягнення.
Водночас, суд відхиляє аргументи відповідача стосовно того, що позивач як керівник, також окремо несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівниками, якими вчинено порушення.
У даному випадку відповідачем не було надано належних та достатніх доказів вчинення дисциплінарного проступку саме позивачем, а не його підлеглими.
Матеріали справи містять копії рапортів позивача до його керівництва щодо проведення службових розслідувань відносно його підлеглих у зв`язку із неналежним виконанням функціональних обов`язків, незабезпеченням виконання покладених завдань, безпідставного затримання громадян та інше.
Отже, відповідач не довів в чому саме полягає вина позивача щодо порушення службової дисципліни його підлеглими.
Разом з тим, такого факту як підлеглість не достатньо для притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.11.2019 року у справі №804/2828/16.
З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, що суттєво вплинуло на суть прийнятих за його наслідками рішень, недоведеність вини позивача у порушенні належного контролю за своїми підлеглими, відсутність обгрунтування щодо застосування саме такого заходу дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, суд дійшов висновку, що вина позивача матеріалами службового розслідування не встановлена, а дисциплінарна комісія у цьому конкретному випадку не здійснила всебічного, повного та об`єктивного дослідження та встановлення обставин діяння позивача як начальника відділення поліції №1 ДР УП ГУНП в Дніпропетровській області, а тому відповідачем не доведено обґрунтованість та правомірність прийнятих ним наказів.
За викладених обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Дніпропетровській області № 1594к від 28.08.2023 та 785о/с від 03.11.2023 (в частині, що стосуються позивача) поновлення позивача на посаді є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Проте, вимога про скасування висновку службового розслідування не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно зі ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).
Таким чином, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
При цьому рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.
Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Тобто, обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.
Суд зауважує, що службове розслідуванням - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.
Службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення, є висновок службового розслідування
За своєю правовою природою висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.
Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.
Водночас, обов`язковою ознакою рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання його протиправним, а також дій щодо його складання і підписання, у зв`язку із чим такі позовні вимоги не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 квітня 2019 року в справі № 817/3305/15, від 02 жовтня 2019 року у справі № 821/2137/15-а та від 24 листопада 2020 року у справі № 360/902/19, від 30.03.2021 у справі № 420/3307/20.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За умовами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, висновку, поновлення на посаді - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1594к від 28.08.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади начальника відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 .
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №785 о/с від 03.11.2023 «По особовому складу» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади начальника відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 , та призначення його на посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції.
Поновити на посаді начальника відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 з 03.11.2023 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з 03 листопада 2023 року відповідно до ст. 371 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15.12.2023 року.

Суддя О.С. Луніна