Справа № 320/10843/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал», в якому просив:

- визнати недійсним договір непідписаний, без реквізитів виконавця послуг та без розрахункового рахунку на який потрібно сплачувати кошти споживачам за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, виставлений на сайті ПрАТ «АК «Київводоканал», як публічний індивідуальний договір приєднання;

- зобов`язати відповідача внести на сайт ПрАТ «АК «Київводоканал» в публічний індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 №85, реквізити надавача послуг та розрахункові рахунки для можливості перераховувати позивачу як і всім споживачам кошти за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

- зобов`язати ПрАТ «АК «Київводоканал» подати у тридцятиденний строк з дня набрання законної сили рішення суду звіт про виконання судового рішення, в частині адреси офіційної сторінки виконавця послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, де виставлені типові договори затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 №85, які діють та містять усі банківські реквізити надавача послуг та розрахункові рахунки для можливості перераховувати кошти за надані послуги (товар) на рахунки виконавця послуг ПрАТ «АК «Київводоканал».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов залишено без руху.

У подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, іншим складом суду.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що безпідставним є залишення судом позовної заяви через неподання копії документа, що посвідчує особу, з метою перевірки процесуальної дієздатності, оскільки відповідно до практики Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 18 серпня 2021 року, в постанові у справі № 160/710/21 подача копії паспорта не є обов`язковою.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що подання позовної заяви у вигляді електронного документу не потребує долучення її копій, оскільки позовна заява може бути направлена відповідачам у підсистемі «Електронний суд», або на офіційні електронні адреси відповідачів - органів державної влади, що містяться в Єдиній базі електронних адрес суб`єктів владних повноважень, що також свідчить про безпідставність висновків суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем вказано про те, що оскільки суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року позов залишено без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу для усунення недоліків позовної заяви слід надати:

- належним чином засвідчених доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- належним чином завірену копію паспорта громадянина України.

Вказаною ухвалою надано десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 17.04.2023 не виконані, а також будь-яких заяви чи клопотання про продовження строку про усунення недоліків позовної заяви позивач до суду не надавав, тому наявні підстави для повернення позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

У частині п`ятій ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги, які застосовуються до позовної заяви.

У силу вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

За правилами частини першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, залишення скарги без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання.

Як свідчать матеріали справи, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належним чином засвідчених доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та не надано належним чином завірену копію паспорта громадянина України.

Щодо ненадання позивачем належним чином засвідченої копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 колегія суддів зазначає наступне.

У силу вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Перелік документів, які подаються до позовної заяви передбачений статтею 161 КАС України та є вичерпним.

Поряд із цим положеннями ні положення статті 160, ні статті 161 КАС України не містять вимоги про обов`язковість надання копії паспорту позивача-фізичної особи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі № 320/7112/21, що свідчить про відсутність обов`язку надавати копію паспорта позивача.

До того ж, норми КАС України не містять положень, які б зобов`язували особу, яка звертається до суду з відповідним процесуальним документом надавати суду доказ автентичності власного підпису, який міститься в такому документі, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28.03.2023 у справі №120/2708/22-а.

Посилання суду першої інстанції про необхідність надання позивачем належним чином засвідчених доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги є також безпідставним, з огляду на таке.

Частинами четвертою та п`ятою статті 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

При цьому, відповідно до п.1, 3, 6 частини другої ст.173 КАС України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно пунктів 5 та 16 частини другої статті 180 КАС України у підготовчому засіданні суд: роз`яснює учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи та встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Тобто, вказані норми передбачають можливість проведення підготовчого судового засідання з метою з`ясування всіх обставин, необхідних для підготовки справи до судового розгляду та вжиття заходів для всебічного та об`єктивного розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що на стадії прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі суд позбавлений можливості надати оцінку тим чи іншим доказам, з`ясувати їх достатність для вирішення справи, їх належність та допустимість.

Відтак, суд першої інстанції не був позбавлений можливості під час підготовчого провадження витребувати у позивача та/або відповідача відповідні пояснення та докази, які б свідчили про порушення оскаржуваними діями відповідача прав чи створення обов`язків для позивача.

У свою чергу, неналежне засвідчення копій документів, що долучені до позовної заяви також не може свідчити про необхідність залишення позовної заяви без руху, та у подальшому зазначене не може бути підставою для повернення позовної заяви, оскільки такі недоліки свідчать лише про формальний характер, і унеможлюють доступ до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Отже, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви згідно ухвали від 18 вересня 2023 року є у даному випадку передчасним.

Втім, суд не вбачає підстав для направлення справи на стадію для вирішення питання про відкриття провадження у справі у іншому складі суду, оскільки вказані дії не входять до повноважень суду апеляційної інстанції, згідно приписів статті 320 КАС України.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами частини третьої ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року - скасувати, а справу № 320/10843/23 направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук