Справа № 120/18179/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 грудня 2023 р. Справа № 120/18179/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши в письмовому провадженні клопотання про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 від власного імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Вінницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 від власного імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Вінницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування у відповідача належним чином засвідчених матеріалів справи за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дружини та сина загиблого солдата ОСОБА_3 , за результатами розгляду яких комісія приймала рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМ України №168.

Ухвалою від 06.12.2023 клопотання про забезпечення доказів залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків клопотання, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду, шляхом зазначення обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

15.12.2023 позивачем подано нову редакцію клопотання про забезпечення доказів, в якому остання навела обґрунтування, які, на її думку, свідчать про необхідність вирішення питання про забезпечення доказів. Зокрема, позивач зазначила, що вжиття заходів забезпечення доказів є необхідним, оскільки в цих матеріалах визначено коло осіб, яким призначена виплата, зазначена сума виплати, уповноважену особу, які зобов`язно виплатити, а також докази щодо виконання такої виплати.

Ухвалою від 18.12.2023 клопотання позивачів призначено до розгляду в судовому засіданні 21.12.2023.

Належним чином повідомленні учасники справи в судове засідання не прибули.

Крім того, представником позивача подано заяву про проведення судового засідання у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України, заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

З огляду на викладене, на думку суду, наявні підстави для вирішення клопотання в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення доказів, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 2 ст. 114 КАС України).

За змістом ч. 1 ст.116 КАС України у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, має бути зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів згодом може стати неможливим або ускладненим.

Аналізуючи наведені положення КАС України суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті/знищенню у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному ж випадку, із змісту поданого клопотання слідує, що позивачем не наведено жодного аргументу, які б могли бути оцінені у контексті ч. 1 ст. 114 КАС України, як підстави для забезпечення доказів.

В поданому клопотанні про забезпечення доказів позивач фактично ототожнив механізм забезпечення доказів та їх витребування за загальною процедурою, передбаченою процесуальним законом.

Однак заявнику слід розмежовувати процесуальні інститути "забезпечення доказів" та "витребування доказів" у загальному порядку.

За правилами ч. 1 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять "витребування доказів" та "забезпечення доказів" в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим.

Проте наведені позивачем у клопотанні про забезпечення доказів доводи не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений/знищений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до ч. 5 ст. 117 КАС України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

В даному ж випадку, виходячи зі змісту поданого клопотання, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, адже позивачем не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

З огляду на викладене, підстави для задоволення поданого клопотання, на переконання суду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 117, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про забезпечення доказів, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна