Справа № 580/4340/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4340/23 Суддя (судді) першої інстанції: Каліновська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, у якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області №37-46.42/ІХ від 09.05.2023 щодо відмови у продажу ОСОБА_1 земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, площею 15,00 га, яка розташована за межами села Журавка Звенигородського району Черкаської області (кадастровий номер :02:001:0587);

- зобов`язати Шполянську міську раду об`єднаної територіальної громади Черкаської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 31.01.2022 та надати дозвіл на викуп земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, площею 15,00 га, яка розташована за межами села Журавка Звенигородського району Черкаської області (кадастровий номер :02:001:0587).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у прийнятому відповідачем рішенні відсутні будь-які посилання на підстави для відмови у наданні дозволу на викуп земельної ділянки, виключний перелік яких передбачено у ст. 128 Земельного кодексу України, що свідчить про невідповідність його критеріям обґрунтованості та, як наслідок, протиправної бездіяльності міської ради при розгляді клопотання заявника. Крім того, наголошує, що у спірному випадку ефективним і таким, що зумовлює повне відновлення порушених прав особи, є покладення на відповідача обов`язку з повторного розгляду клопотання позивача із прийняттям рішення про надання дозволу на викуп земельної ділянки.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року та на підставі ч. 2 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31.01.2022 ОСОБА_1 звернувся до Шполянської міської ради із клопотанням, в якому просив прийняти рішення про надання дозволу на викуп земельної ділянки площею 15,00 га, кадастровий номер :02:001:0587, цільове призначення 01.02 для ведення фермерського господарства.

До клопотання позивачем було додано, зокрема, копію державного акта на землю, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Наразі, рішенням Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 09.05.2023 №37-46.42/ІХ відмовлено ОСОБА_1 у продажу земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, площею 15,00 га, яка розташована за межами села Журавка Звенигородського району Черкаської області (кадастровий номер :02:001:0587).

Не погоджуючись із указаним індивідуальним актом, вважаючи його таким, що прийнятий з порушенням вимог Земельного кодексу України і без наявності на те обґрунтованих підстав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Наразі, приписи ч. 2 ст. 4 ЗК України визначають, що завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЗК України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам регламентовано статтею 128 Земельного кодексу України.

Продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень (абз. 1 ч. 1).

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються, зокрема: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу (ч. 2).

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови (ч. 3).

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки (ч. 5).

Таким чином, положеннями Земельного кодексу України регламентовані загальні правила та умови продажу земельних ділянок, а також визначений вичерпний перелік підстав для прийняття рішення про відмову у такому продажі.

Поряд з цим, судом першої інстанції правильно враховано, що реалізувати своє право на викуп земельної ділянки ОСОБА_1 визначив у спосіб, визначений п. 6-1 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Так, відповідно до п. 6-1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (е редакції, чинній на час звернення позивача із клопотанням 31.01.2022) громадяни України, яким належить право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної і комунальної власності, призначеними для ведення селянського (фермерського) господарства, а також орендарі земельних ділянок, які набули право оренди землі шляхом переоформлення права постійного користування щодо зазначених земельних ділянок до 2010 року, мають право на викуп таких земельних ділянок у власність з розстрочкою платежу до десяти років за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці таких земельних ділянок, без проведення земельних торгів. У разі купівлі земельної ділянки з розстроченням платежу право власності переходить до покупця після сплати першого платежу. Вимоги частини сьомої статті 130 цього Кодексу не поширюються на земельні ділянки, які придбаваються відповідно до цього пункту.

Право викупу також належить громадянам України - спадкоємцям громадян, яким належало право постійного користування, право довічного успадкованого володіння земельними ділянками державної і комунальної власності, призначеними для ведення селянського (фермерського) господарства (крім випадків, коли такі земельні ділянки були передані у власність чи користування фізичним або юридичним особам). Якщо таких спадкоємців декілька, земельна ділянка придбавається ними у спільну часткову власність, де частки кожного із спадкоємців у праві власності є рівними.

Права постійного користування та довічного успадковуваного володіння земельними ділянками державної та комунальної власності зберігаються за суб`єктами відповідного права, які не здійснили викуп таких ділянок відповідно до абзацу першого цього пункту.

Колегія суддів зазначає, що умовою, з якою законодавець пов`язував виникнення у громадянина України права на викуп таких земельних ділянок у власність з розстрочкою платежу до десяти років за ціною, яка дорівнює нормативній грошовій оцінці таких земельних ділянок, без проведення земельних торгів, є належність йому права постійного користування земельною ділянкою комунальної форми власності, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства. Фактично незмінною така умова залишилася й з урахуванням внесених до цього пункту змін.

Так, з матеріалів справи вбачається, що приймаючи рішення від 09.05.2023 №37-46.42/ІХ про відмову у продажу ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, Шполянська міська рада керувалася пунктом 6-1 розділу Х Земельного кодексу України, а також, зокрема, відомостями інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Наразі, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №331378426 від 05.05.2023, земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0587, площею 15 га, належить Шполянській міській раді та з 22.09.2020 прав постійного користування такою земельною ділянкою зареєстровано за Фермерським господарством «Журавка-Агро» (а.с. 29-30).

Також, колегія суддів зазначає, що, аналогічні відомості зафіксовані й в Державному земельному кадастрі (а.с. 10-11).

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З наведених норм законодавства вбачається, що за чинного правового регулювання на час звернення до відповідача із клопотанням про надання дозволу на викуп земельної ділянки позивач у розумінні п. 6-1 розд. Х ЗК України не належав до фізичних осіб, яким надано право на викуп спірної земельної ділянки у власність, оскільки правовим титулом щодо права постійного користування нею володіло Фермерське господарство «Журавка-Агро».

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване у цій справі рішення органу місцевого самоврядування відповідає нормативному регулюванню спірних правовідносин, містить посилання на норму права, що зумовило його прийняття (п. 6-1 розд. Х ЗК України), а відтак відсутні обґрунтовані підстави для визнання його протиправним.

Щодо доводів в частині того, що у спірному рішенні відсутнє посилання саме на норми статті 128 ЗК України, в якій наведено вичерпний перелік підстав для відмови у продажу земельної ділянки, колегія суддів зазначає, що встановлена відповідачем невідповідність позивача умовам, визначеним п. 6-1 розд. Х ЗК України для реалізації права на викуп земельної ділянки, не потребує додаткового посилання на норми ст. 128 ЗК України.

При цьому подальше скасування оскаржуваного у цій справі рішення органу місцевого самоврядування рішенням Шполянської міської ради від 11.07.2023 №40-66.47/ІХ, на переконання суду, жодним чином не впливає на зроблені вище висновки про правомірність рішення Шполянської міської ради від 09.05.2023 №37-46.42/ІХ, адже останнє перевірялося на предмет відповідності ч. 2 ст. 2 КАС України з урахуванням підстав позову. Вимог про його скасування у позовній заяві не заявлялося.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання Шполянської міської ради повторно розглянути клопотання позивача та надати дозвіл на викуп земельної ділянки, оскільки така вимога є похідною від вимоги про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, необґрунтованість якої була встановлена вище.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 20.12.2023р.)