Справа № 496/5585/23
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/5585/23
Провадження № 2-а/496/39/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

за участю секретаря Чорної В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Федосова Олександра Сергійовича, Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом і просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7202067 від 21.06.2023 року, складену старшим лейтенантом поліції ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федосовим Олександром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а також скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7202083 від 21.06.2023 року, складену старшим лейтенантом поліції ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федосовим Олександром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Свої вимоги мотивує тим, що 21.06.2023 року старшим лейтенантом поліції Федосовим О.С. відносно позивача складено: постанову серії ЕАС №7202067 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої останнього притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП; та постанову серії ЕАС №7202083 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої останнього притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. Позивач вважаєвказані постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне. Зі змісту постанов вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за рух по смузі зустрічного напрямку та за непристебнутий ремінь. Проте, докази, які б підтверджували скоєння вказаних адміністративних правопорушень відповідачем не зазначені, до постанови не додані, на вимогу позивача надати докази вчинення порушення відповідач повідомив про їх відсутність. На момент зупинки транспортного засобу позивач заперечував порушення правил дорожнього руху, інспектор поліції не зміг надати доказів вчинення порушення ПДР; наведені позивачем доводи в частині того, що вказані висновки про порушення є лише припущеннями були відхилені. Мотивування відповідача полягало в тому, що підставою притягнення особи до відповідальності стало візуальне спостереження, крім іншого, доказом порушення є відеофіксація його вчинення, проте ознайомитись та розбірливо його дослідити можливо лише на великому екрані. Позивач також зауважив, що на момент розгляду справи йому не були роз`яснені його права, в тому числі право на юридичну допомогу, право заявити клопотання про відкладення розгляду справи та можливості ознайомитись з доказами у справі. Таким чином, позивач вважає, що складені відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення адміністративних правопорушень та докази його вини в їх вчиненні.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, надіславши на електрону адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.06.2023 року старшим лейтенантом поліції Федосовим О.С. відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7202067, згідно якої останнього притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

У зазначеній постанові вказано, що 21.06.2023 року о 08:15 год. в м. Одеса, вул. Цегельна, 1, ОСОБА_1 здійснив рух по узбіччю зустрічного напрямку, чим порушив п.11.13 ПДР.

Крім того, того ж дня, 21.06.2023 року старшим лейтенантом поліції Федосовим О.С. відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7202083, згідно якої останнього притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 21.06.2023 року о 08:24 год. в м. Одеса, вул. Цегельна, 1, керував транспортним засобом, будучи не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР.

Частина 5 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Пунктом 2.3.в Правил дорожнього рухупередбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.11.13 Правил дорожнього руху забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В графі № 7 оскаржуваних постанов «до постанови додаються» нічого не зазначено.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень є самі оскаржувані постанови по справі про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовано порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів та показань свідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не було порушено вимоги ПДР України, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не можуть бути визнані належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечними доказами, являють собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, оскільки під час розгляду судом вказаної адміністративної справи відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесених оскаржуваних рішень, не доведено викладені в постановах обставини та факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 245, 247, 251, 252, 280, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9, 77, 90, 243 - 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області Федосова Олександра Сергійовича, Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7202067 від 21.06.2023 року, складену старшим лейтенантом поліції ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федосовим Олександром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7202083 від 21.06.2023 року, складену старшим лейтенантом поліції ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Федосовим Олександром Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.М. Драніков