Справа № 160/19722/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідача-2 Головного управління Національної поліції в Донецькій області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-
07 серпня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, відповідача-2 Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якій позивач з урахуванням уточнення позовних вимог від 26.09.2023 року, просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 № 458 о/с «По особовому складу» в частині переведення майора поліції ОСОБА_1 для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області та звільнення його з 17.07.2023 з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 №298 o/с «По особовому складу про призначення майора поліції ОСОБА_1 , який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції з 17.07.2023, з посадовим окладом 2400 гривень та на установленою надбавкою за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40%;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.09.2023 №365 о/с майора поліції ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Волноваського районного відділу поліції, з посадовим окладом 2400 гривень та установленою надбавкою за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40%;
- поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 458 о/с від 14.07.2023р. «По особовому складу» та наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023р. № 298 о/с «По особовому складу» є протиправними, грубо порушують трудові права позивача, а тому підлягають скасуванню. Позивач зазначає, що спір виник у зв`язку з переведенням (переміщенням) позивача з посади старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на посаду оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а в подальшому на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.09.2023 №365 о/с переведений дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Волноваського районного відділу поліції, без його згоди на таке переведення. ОСОБА_1 вважає, що переміщення поліцейського на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в іншу місцевість, можливо виключно за умови надання поліцейським згоди на таке переміщення. Для цілей застосування статті 32 КЗпП України, в контексті спірних правовідносин, іншою місцевістю є інший населений пункт, у тому числі в межах однієї області. Позивач вважає протиправними накази відповідачів та такими, що порушують його права, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 06.09.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представниками відповідачів 1 та 2 - 07.09.2023 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронного листа.
21 вересня 2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача-2 Головного управління Національної поліції в Донецькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечив проти позову та зазначив, що переведення позивача в інтересах служби у порядку статті 65 Закону № 580-VIII здійснено на підставі 1) ініціативного листа керівника органу поліції - ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 № 1743/01/12-2023, 2) рішення керівника поліції - ГУНП в Дніпропетровській області до доповідної записки від 14.07.2023 № 20/2821 та 3) подання про призначення позивача на посаду в ГУНП в Донецькій області, що повністю відповідає правовій процедурі, встановленій статтями 60, 65 Закону № 580-VIII (в редакції, що діє з 01.05.2022) та Порядком № 1235. Крім того, позивач проходить службу в поліції, є поліцейським, тобто особою, наділеною в силу приписів Закону № 580-VIII певним колом обов`язків. Він у встановленому порядку склав Присягу, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, тобто свідомо взяв на себе обов`язок безперервно бути готовим стати на захист прав і свобод людини на всій території України. Призначення позивача на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області. Також, відповідаче-2 зазначено, що зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду, винесених раніше. Така правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 25.05.2023 у справі № 620/3663/19 у подібних правовідносинах з урахуванням змін, унесених до спеціального Закону № 580-VIII Законом № 2123-ІХ. Так, Верховним Судом зазначено, що оскільки після 01 травня 2022 року законодавчо врегульовані спірні питання щодо переміщення поліцейських по службі, то відсутні обґрунтовані підстави й доцільність відступати від висновку щодо застосування відповідних норм Закону № 580-VIII у попередній редакції, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, та формулювати інший висновок щодо застосування цих норм, які після вказаної дати не підлягатимуть застосуванню в судовій практиці до правовідносин, аналогічних тим, які виникли в цій справі (п. 55 постанови Верховного Суду).
22 вересня 2023 року від представника відповідача-1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 заперечив проти позову та зазначив, що підставами для переведення позивача з ГУНП в Дніпропетровській області на рівнозначну посаду до ГУНП в Донецькій області та видання відповідних наказів, у тому числі спірних, є доповідна записка Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковника поліції Загороднього В.В від 14 липня 2023 року № 20/2821, лист ГУНП в Донецькій області від 12 липня 2023 року № 1743/01/12-2023, рапорт позивача від 17.07.2023 та подання про призначення на посаду від 17.07.2023. Отже, позивача правомірно, за ініціативою керівників органів поліції, для більш ефективної служби, в інтересах служби в поліції під час дії воєнного стану, було переміщено у порядку переведення на рівнозначну посаду до іншого органу поліції в іншій місцевості, на підставі положень Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) в редакції Закону України № 2123-ІХ від 15.03.2022 "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану", набрав чинності 01.05.2022 (далі - Закон № 2123-ІХ). Крім того, зазначили, що починаючи з 01 травня 2022 року (внесені до Закону №580-VIII зміни згідно із Законом від 15.03.2022 №2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану») не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду в іншу місцевість. Відповідач-1 звертає увагу суду, що з 01 травня 2022 року відсутні підстави для можливості субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських.
26 вересня 2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень, що не відповідає меті цього інституту. Вказана правова позиція в тотожних за змістом правовідносинах була викладена Верховним Судом у постановах від 17.10.2019 в справі № 420/5192/18, від 11.08.2020 в справі № 620/2624/19, від 12.05.2022 у справі № 400/2741/19. У спірному випадку переміщення позивача не переслідує легітимну мету та не пов`язане з певними об`єктивними чинниками інтересами служби, так як жодних законних підстав для його переміщення не було. Також позивач, вказав, що його переведення було зумовлене усуненням кадрового дефіциту в ГУНП у Донецькій області. Про що йдеться у листі ГУНП у Донецькій області від 12.07.2023. Проте із вказаного листа вбачається, що кадровий дефіцит виник у зв`язку із діями самого відповідача, а саме: звільненням та переведенням великої кількості кваліфікованих співробітників в інші області. У поданні про призначення на посаду від 17.07.2023 року заступника начальника ГУНП у Донецькій області, який є підставою для прийняття наказу від 17.07.2023 № 298 о/с, також не обґрунтовано, що переміщення позивача саме на посаду старшим інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Волноваського районного відділу поліції ГУНП у Донецькій області викликано інтересами служби. Також зазначається про дефіцит кадрів, у зв`язку із переведенням та звільненням власних співробітників. На думку позивача, що при його переведенні на службу в Донецьку область, основні пріоритети були спрямовані не на інтереси служби, а лише з метою демонстрації своєї переваги над підлеглими, адже будь-які кадрові рішення можна прийняти лише пославшись на ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію». Також представник позивача зазначив, що позивача не можна було переводити на посаду, яка передбачає нижче граничне звання, оскільки це порушує принцип справедливості.
Також цією ухвалою встановлено відповідачам строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про прийняття до розгляду заяви про уточнення позовних вимог для подання до суду відзиву на уточнену позовну заяву у порядку, визначеному ст.162 КАС України, або заяви про визнання позову повністю або частково.
Копію ухвали про прийняття уточненого позову у справі отримано представниками позивача та відповідачів 1 і 2 - 02.11.2023 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронного листа.
11 жовтня 2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача-2 Головного управління Національної поліції в Донецькій області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 заперечує проти доводів та аргументів викладених в уточненому позові, зокрема зазначає, що призначення позивача на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області відбулось на рівнозначну посаду за його власною ініціативою, відповідно до абзацу 3 п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", що підтверджується його власноруч написаним рапортом від 14.08.2023.
12 жовтня 2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що написання рапорту власноруч позивачем не е беззаперечним доказом його бажання на переведення на посаду, яка була йому запропонована. Позиція відповідача викладена у попередньому відзиві від 21.09.2023 зводиться до того, що позивач, як поліцейський, в силу положень чинного законодавства, є лише зобов`язаним державі, суспільству та своєму керівництву. Не бажаючи звільнятися та втрачати роботу в органах поліції, позивач був змушений написати рапорт про згоду на переведення його на посаду «дільничного офіцера». Крім того, із самого рапорту вбачається, що переведення відбулося не за власною ініціативою позивача, як стверджує відповідач. Оскільки рапорт не містить слів про особисте вільне бажання позивача перевестися на посаду «дільничного офіцера», в ньому лише зазначено про згоду із запропонованою посадою.
20 жовтня 2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача-2 Головного управління Національної поліції в Донецькій області подано заперечення на відповідь на відзив в якому відповідач-2 заперечує проти аргументів представника позивача викладених у відповіді на відзив та по суті позову.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01 лютого 2021 року до 16 липня 2023 року працював на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції в Дніпропетровській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №458 о/с від 14.07.2023 року (зі змінами внесеними наказом ГУНП від 17.07.2023 року № 463 о/с) «По особовому складу», відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17 липня 2023 року майора поліції ОСОБА_1 (0049457), звільнивши з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції, на підставі доповідної записки від 14.07.2023 року № 20/2821 та листа ГУНП в Донецькій області від 12.07.2023 року №1743/01/12-2023.
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 року № 298 о/с «По особовому складу», відповідно до частин 1, 7 та 8 ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 (0049457), який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного управління поліції з 17.07.2023, з посадовим окладом 2400 гривень та з установленою надбавкою за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40%.
Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.09.2023 року № 365 о/с «По особовому складу» призначено майора поліції ОСОБА_1 (0049457) - дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Волноваського районного відділу поліції, з посадовим окладом 2400 гривень та установленою надбавкою за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 40% та звільнено з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції.
Позивач, вважаючи вказані накази протиправними та такими, що грубо порушують його трудові права, а тому підлягають скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано положеннями Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII).
Згідно з частиною третьою статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 59 Закону № 580-VIII).
Згідно з приписами частини першої статті 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини сьомої статті 65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч. 9 ст. 65 Закону №580-VIII).
У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення (ч.ч. 10-11 ст. 65 Закону № 580-VIII).
Відповідно до розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року №1235.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
Спір у цій справі виник у зв`язку з переміщенням позивача з посади оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області та переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 17.07.2023, а також переведення з 01.09.2023 року на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів.
Позивач зазначає, що згоди ГУНП в Дніпропетровській області на таке переміщення не давав.
З цього приводу суд зазначає, що серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.
Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону № 580-VIII).
В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
При цьому пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.
Слід зазначити, що у підпункті «б» пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення), закріплено аналогічне правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.
У вказаному пункті Положення йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.
Судом встановлено, що до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 № 1743/01/12-2023, де було зазначено, що у період воєнного стану в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 1475 одиниць (32,7%), зокрема в підрозділах превентивної діяльності 422 одиниці (35,7 %), слідства - 186 одиниць (28,8%) та кримінальної поліції - 254 одиниці (23,7%о), цим самим збільшуючи навантаження на поліцейських майже на третину, що дається в знаки при забезпеченні виконання ними своїх службових обов`язків. З початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Донецької області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад. У зв`язку з чим, Головне управління Національної поліції в Донецькій області просило розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в їх розпорядження у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище загальний некомплект органу поліції хоча б на 5 %.
Суд при цьому враховує, що відповідно до Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказу Національної поліції України від 04.12.2015 №142 за посадою «старший оперуповноважений», «старший дільничний офіцер поліції» передбачено граничне спеціальне звання "капітан поліції", тобто вказані посади є рівнозначними.
Таким чином, переведення позивача на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне надання поліцейських послуг під час дії воєнного стану на території Донецької області.
Крім того, за змістом підпункту «ж» пункту 40 Положення при призначенні на посади рядового і начальницького складу враховується, зокрема те, що переміщення по службі в іншу місцевість у межах республіки осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли встановленого пунктами 5 і 7 цього Положення віку, визнані здатними до військової служби або здатними до нестройової служби в мирний час, але потребують за станом свого здоров`я чи здоров`я членів їх сімей зміни місця служби (проживання), провадиться за рішенням відповідного начальника на підставі висновку військово-лікарської комісії.
Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Водночас, суд зауважує, що позивач 17 липня 2023 подав рапорт начальнику головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що із запропонованою посадою оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області згоден, тобто, позивач надав свою згоду про призначення його на вказану посаду у ГУНП в Донецькій області.
Щодо посилань позивача на застосування до спірних правовідносин норм трудового законодавства суд зазначає, що відповідно до статті 60 Закону №580- проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас частиною першою статті 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Однак відсутність у Законі №580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
Так, за приписами абзацу другого частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Крім того, Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину першу статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2023 року у справі № 620/3663/19.
За таких обставин, враховуючи, що переміщення позивача для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області викликано інтересами служби, а також обумовлено ініціативою керівників органу, на підтвердження чого відповідачем до відзиву на позовну заяву надано відповідні докази, суд доходить висновку, що оскарженні накази Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 № 458 о/с «По особовому складу» та Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 17.07.2023 № 298 о/с «По особовому складу» в частині призначення майора поліції ОСОБА_1 , який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - оперуповноваженим сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Волноваського районного відділу поліції з 17.07.2023 прийняті відповідачами у спосіб, передбачений законодавством України.
Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.09.2023 №365 о/с про переведення позивача на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач 14 серпня 2023 подав рапорт начальнику головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що із запропонованою посадою дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області згоден, тобто, позивач надав свою згоду про переведення його на вказану посаду у ГУНП в Донецькій області.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 01.09.2023 №365 о/с прийнято без порушення чинного законодавства, у зв`язку з чим вказана позовна вимога не підлягає задоволенню.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді є похідною від вимоги про скасування наказів, які визнанні судом правомірними, то в цій частині теж слід відмовити у задоволенні позовних вимог.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, у тому числі і аргументи учасників справи щодо прийняття спірних наказів, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.
Судові витрати не підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева