Справа № 580/173/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/173/23 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» звернулося до Черкаського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, в якому просить скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін № 32 від 08.07.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням до позивача застосовано штраф у зв`язку із застосуванням завищених роздрібних цін на брендове преміальне дизельне паливо ТМ Nano Extro. Позивач зазначає, що вказане паливо реалізовувалось за ціною, яка формувалась з торгівельною надбавкою, що нараховується до середньої вартості літра дизельного палива та не була вищою за граничну торгівельну надбавку, що затверджена п. 41-4 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236. Крім того, відповідачем не взято до уваги наявність в асортименті АЗС окрім дизельного палива ТМ Nano Extro ще й дизельного палива Nano за соціальною ціною. З урахуванням зазначеного, оскаржуване рішення вважає протиправним, оскільки відповідачем не враховане уточнення викладене в абз. 8 п. 41-4 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 та всупереч переліку товарів, що мають істотну соціальну значущість.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Наголошує, що судом першої інстанції не було враховано приписи абз.8 п. 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що на виконання доручення Прем`єр-міністра України від 07.05.2022, на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 21.06.2022 № 577-АГ та направлення від 21.06.2022 № 451 у період з 21.06.2022 по 04.07.2022 Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» () з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. За результатами перевірки складено акт від 04.07.2022 №35/451-П3.

Перевіркою встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» на АЗС за місцем провадження діяльності: м. Львів, вул. Півколо, 14, у період з 11.05.2022 по 18.05.2022 здійснювалась реалізація виключно «брендового преміального» дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості, що зафіксовано у наданих змінних звітах АЗС. Під час продажу (реалізації) «брендового преміального» дизельного палива та бензинів автомобільних із покращеними показниками якості та позначення (маркування) сформованих з перевищенням розміру доплати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, що визначені згідно з врахуванням граничних надбавок до середніх вартостей 1 літра дизельного палива встановлених Міністерством економіки України, а саме:

- за період з 11.05.2022 по 13.05.2022 здійснено реалізацію «Диз.палива ТМ Nano Extrо» в кількості 4165,03л з застосуванням завищеної ціни - 49,00 грн/л замість регульованої державою граничної ціни 44,76 грн/л;

- 14.05.2022 здійснено реалізацію «Диз.палива ТМ Nano Extrо» в кількості 1021,43л з застосуванням завищеної ціни - 49,00 грн/л замість регульованої державою граничної ціни - 44,43 грн/л;

- за період з 15.05.2022 по 18.05.2022 здійснено реалізацію «Диз.палива ТМ Nano Extrо» в кількості 4688,91л з застосуванням завищеної ціни - 51,00 грн/л замість регульованої державою граничної ціни - 44,43 грн/л., чим порушено п. 41-4 постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями.

Перевіркою встановлено, що внаслідок застосування завищених роздрібних цін на «брендове преміальне» дизельне паливо TM «Nano Extro» АЗС TOB «Сокар Петролеум» одержано за період 11.05.2022-18.05.2022 необґрунтовану виручку у розмірі 53 133,80 грн.

Головним управлінням Держпродспоживслужби у Львівській області прийнято рішення від 08.07.2022 № 32 про застосування до ТОВ «Сокар Петролеум» адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін, зокрема, про вилучення у позивача в дохід державного бюджету необґрунтовано одержану виручку та штраф у сумі 106267,60 грн.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 08.07.2022 № 32 позивач подав скаргу до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

За результатами розгляду скарги Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів направила на адресу ТОВ «Сокар Петролеум» лист від 12.08.2022 № 05_5-15/3997 у якому підтверджено висновки Акту перевірки.

Позивач, не погоджуючись з рішенням №32, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є правомірним, прийняте у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Закон України «Про ціни і ціноутворення» (далі - Закон №5007-VI) визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Відповідно до ст. 1 Закону №5007-VI декларування зміни ціни та/або реєстрація ціни - інформування суб`єктом господарювання у встановленому порядку органів державного регулювання і контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення про наміри встановлення та застосування ціни, відмінної від поточної. Торговельна надбавка (націнка) - сума витрат суб`єкта господарювання, що пов`язані з обігом товару та здійснюються в процесі його продажу (реалізації) у роздрібній торгівлі, та прибутку. Гранична торговельна надбавка (націнка) є її максимально допустимим рівнем, який повинен враховуватися суб`єктом господарювання під час реалізації товару в роздрібній торгівлі.

Так, статтею 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 №5007-VI (із змінами; далі - Закон №5007-VI) визначено, що державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання. Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади, державні колегіальні органи та органи місцевого самоврядування під час встановлення державних регульованих цін на товари до складу таких цін обов`язково включають розмір їх інвестиційної складової частини.

Згідно ст. 13 Закону №5007-VI державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Пункт 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - постанова КМУ №1236) визначав граничний рівень надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо).

Пунктом постанови КМУ №1236 (в редакції, постанови від 09.02.2022 №140) було визначено наступне: «Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 50 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа. Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту».

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №488 внесені зміни до постанови КМУ №1236,

Відповідно до пункту 41-4, визначалось наступне: «Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 пропроміле та бензинів автомобільних GASOLINE 10 пропроміле визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 80 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа. Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту».

З матеріалів справи встановлено, що у назві дизельного пального ТМ Nano Extro, ТМ Nano та бензину А-95 ТМ Nano, яке реалізовувалось ТОВ «Сокар Петролеум» у період перевірки міститься позначення (маркування), які включають торгову марку (товарний знак) ТМ Extro, ТМ Nano, тому зазначені види пального відноситься до брендового преміального палива, а ціна на вказані види палива повинна встановлюватись відповідно до п. 41-4 постанови КМУ № 1236.

Перевіркою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» () з питань дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін встановлено, що позивачем на АЗС за місцем провадження діяльності: м. Львів, вул. Півколо, 14, у період з 11.05.2022 по 18.05.2022 реалізовано «брендове преміальне» дизельне паливо із покращеними показниками якості та позначення (маркування) з перевищенням розміру доплати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, що визначені згідно з врахуванням граничних надбавок до середніх вартостей 1 літра дизельного палива встановлених Міністерством економіки України, а саме:

- у період з 11.05.2022 по 13.05.2022 здійснено реалізацію «Диз.палива ТМ Nano Extro» із застосуванням завищеної ціни 49,00 грн/л, замість регульованої державою граничної ціни 44,76 грн/л (35,63 грн (середня вартість 1 л дизельного пального) + 7 грн (граничний рівень торгової надбавки) + 5% (доплата до розміру роздрібних цін за реалізацію брендового преміального дизельного палива) = 44,76 грн);

- 14.05.2022 здійснено реалізацію «Диз.палива ТМ Nano Extro» з застосуванням завищеної ціни - 49,00 грн/л, замість регульованої державою граничної ціни - 44,43 грн/л (35,31 грн (середня вартість 1 л дизельного пального) + 7 грн (граничний рівень торгової надбавки) + 5% (доплата до розміру роздрібних цін за реалізацію брендового преміального дизельного палива) = 44,43 грн);

- за період з 15.05.2022 по 18.05.2022 здійснено реалізацію «Диз.палива ТМ Nano Extro» з застосуванням завищеної ціни - 51,00 грн/л замість регульованої державою граничної ціни - 44,43 грн/л (35,31 грн (середня вартість 1 л дизельного пального) + 7 грн (граничний рівень торгової надбавки) + 5% (доплата до розміру роздрібних цін за реалізацію брендового преміального дизельного палива) = 44,43 грн).

Таким чином, відповідачем встановлено реалізацію товариством пального за цінами, вищими від граничних цін та граничної торгівельної надбавки.

В результаті порушення вимог пункту 41-4 постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, а саме неналежного формування, встановлення та застосування державних регульованих цін відповідачем необґрунтовано одержано виручку.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 7 Закону України № 5007-VI реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.

Статтею 16 Закону України №5007-VI визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Статтею 18 Закону України № 5007-VI обумовлено, що уповноважені органи мають право: 1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб; 2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки; 3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу; 4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій; 5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

При цьому, повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 №667 (далі - Положення про Держпродспоживслужбу №667) - Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Приписами підпункту 11 пункту 3 Положення про Держпродспоживслужбу №667 обумовлено, що основними завдання Держпродспоживслужби у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Статтею 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно- господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Відповідно до Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, що затверджено наказом Держпродспоживслужби від 24 лютого 2020 року № 157 відповідач: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формулювання, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних цін, приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону № 5007-VI передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.

Таким чином, до повноважень відповідача віднесено прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Отже, відповідачем у межах його повноважень до позивача застосовано адміністративно-господарські санкції у загальній сумі 106267,60 грн, у вигляді вилучення у ТОВ «Сокар Петролеум» в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 53133,80 грн та застосування штрафу у розмірі 53133,80 грн.

Апелянтом не доведено неправомірне застосування вищевказаних приписів норм чинного законодавства до позивача.

Посилання позивача на те, що ТОВ «Сокар Петролеум» не порушувало вимоги п. 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236, оскільки за спірний період здійснено реалізацію «брендового преміального» дизельного пального «ТМ Nano» за ціною, в межах гранично встановленої суд вважає необґрунтованим, оскільки перевіркою встановлено застосування завищених роздрібних цін на «брендове преміальне» дизельне пальне саме ТМ Nano Extro, а не ТМ Nano.

Крім того, абзацами третім-п`ятим пункту 41-4 Постанови № 1236 визначено, що механізм формування роздрібної ціни на дизельне паливо, який передбачає застосування граничного рівня торгівельної надбавки у розмірі 7 гривень до середньої вартості 1 літра дизельного палива, застосовується виключно для дизельного палива ULSD 10 ррm.

Тобто, пунктом 41-4 Постанови № 1236 встановлено два механізми формування роздрібних цін на дизельне паливо, а також чітко розмежовано види дизельного палива зі звичайними показниками якості та «брендове преміальне» дизельне паливо та бензини автомобільні, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), в залежності від чого повинен застосовуватися конкретний визначений механізм формування роздрібної ціни на дизельне паливо та бензини автомобільні.

За наявними у матеріалах справи змінними звітами АЗС ТОВ «Сокар Петролеум» реалізовувалося «брендове преміальне» дизельне паливо та бензини автомобільні, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак): ДП Nano та ДП Nano Еxtro, а також бензин автомобільний «А-95 ТМ Nano», а тому роздрібні ціни на нього повинні були формуватися із застосуванням доплати не більше 5 відсотків до розміру роздрібної ціни на дизельне паливо зі звичайними (не поліпшеними) показниками якості ULSD 10 ррm.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача про те, що реалізація преміального дизельного палива за «соціальними цінами», сформованими згідно з абзацами третім-п`ятим пункту 41-4 Постанови № 1236 дає йому право реалізовувати таке ж преміальне дизельне паливо за роздрібними цінами з доплатою більше 5 відсотків, суперечить вимогам пункту 41-4 Постанови № 1236, оскільки за «соціальними цінами» згідно з абзацами третім-п`ятим може реалізовуватися дизельне паливо зі звичайними (не покращеними) показниками якості.

Крім того, бензин «А-95 ТМ Nano» реалізовувався позивачем у спірний період за вартістю «брендового преміального» бензину - 39,57 грн/л та 41,85 грн/л, тобто включав у себе (середню вартість 1 л літра бензинів автомобільних) + 6,5 грн (граничний рівень торгової надбавки) + 5% (доплата до розміру роздрібних цін за реалізацію брендового преміального палива).

Згідно змінних звітів АЗС у спірний період у позивача були відсутні в реалізації інші види палива зі звичайними показниками якості, що реалізувалися б позивачем за цінами згідно з абзацами третім - п`ятим п. 41-4 Постанови № 1236, у зв`язку із чим посилання позивача на абз. 8 п. 41-4 Постанови № 1236 в контексті можливості завищенням ним більш як на 5 відсотків розмір доплати до розміру роздрібних цін вартості «брендового преміального» палива, є необґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області на підставі положень ст. 20 Закону № 5007-VI правомірно прийняло рішення від 08.07.2022 №32 про застосування до ТОВ «Сокар Петролеум» адміністративно-господарських санкцій за порушення державної дисципліни цін, зокрема, про вилучення у позивача в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки у сумі 53133,80 грн та застосування штрафу у сумі 53133,80 грн.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокар Петролеум» - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В .Чаку