Справа № 200/6458/23
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року Справа№200/6458/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

14 листопада 2023 року ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні пенсії та скасувати рішення №04 від 23 серпня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04 квітня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати весь період роботи із зарахуванням до пільгового стажу за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 усіх періодів роботи ОСОБА_1 з повним робочим днем під землею згідно записів трудової книжки з 01 червня 1998 року по 16 жовтня 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 02 листопада 2018 року по 04 квітня 2023 року за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано встановлені судом докази по справі.

27 листопада 2023 року відповідач надав до суду докази по справі.

29 листопада 2023 року судом долучено до матеріалів справи докази, надані відповідачем.

30 листопада 2023 року відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, надав до суду засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву та докази по справі.

01 грудня 2023 року суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву та докази по справі, надані відповідачем.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 серпня 2023 року відповідач, після опрацювання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23, прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зауважує, що він має достатньо трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки згідно записів його трудової діяльності він весь час працював на підземних роботах, що підтверджується трудовою книжкою та відповідними довідками.

Крім того, позивач зауважує, що первинно відповідач зарахував період його роботи з 02 листопада 2018 року по 31 жовтня 2019 року за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року. Проте, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач відніс цей період роботи до Списку №1, з чим позивач не погоджується.

Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на адміністративний позов, за змістом якого заперечив проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 було повторно розглянуто заяву позивача від 04 квітня 2023 року та встановлено, що загальний страховий стаж позивача становить 28 років 3 місяці 2 дні, з яких пільговий стаж за Списком № 1 7 років 1 місяць 8 днів, стаж на підземних та гірничих роботах 14 років 9 місяців 28 днів, період навчання за фахом 6 років. Рішенням №04 від 23 серпня 2023 року позивачу відмовлено у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю 25-річного стажу на посадах, передбачених частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

04 квітня 2023 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії від 04 квітня 2023 року розподілена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

12 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №04, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність 25-річного стажу на підземних та гірничих роботах.

У рішенні №04 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило, що страховий стаж особи становить 24 роки 11 місяців 28 днів, у пільговому обчисленні становить 36 років 11 місяців 28 днів, пільговий стаж особи становить 12 років 0 місяців 0 днів, з них : роботи за Списком № 1 3 роки 9 місяців 28 днів, роботі підземні за постановою № 202 (25) 8 років 2 місяці 2 дні. А також повідомлено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23, яке набрало законної сили 15 серпня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні пенсії та скасування рішення № 04 від 12.04.2023 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 04.04.2023 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 01.01.2020 року по 04.04.2023 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1998 року по 05.07.2001 року в Донецькому технічному університеті, в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю шахтне і підземне будівництво з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати весь період роботи ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу за ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та Постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 усіх періодів роботи з повним робочим днем під землею згідно записів трудової книжки задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмови у призначенні пенсії №04 від 12.04.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 04.04.2023 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року, періодів роботи з 21.02.2001 року по 31.05.2001 року, з 16.06.2001 року по 27.08.2007 року, з 13.05.2011 року по 14.07.2011 року до підземних робіт за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови № 202 від 31 березня 1994 р., періодів роботи з 24.03.2015 року по 25.03.2015 року, з 10.04.2015 року по 16.06.2015 року за Списком № 1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2020 року по 03.04.2023 року за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що зазначене рішення в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалось, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23, яке набрало законної сили 15 серпня 2023 року, обставини, не потребують доказування.

23 серпня 2023 року відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийняв рішення №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії №04 від 12 квітня 2023 року, в якому зазначив наступне.

«Відмова про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 повторно розглянуто заяву від 04 квітня 2023 року ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 04 квітня 2023 року.

Згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Вік заявника 44 роки 2 місяців.

Страховий стаж особи становить 28 років 3 місяці 2 дні, у пільговому обчисленні становить 46 років 2 місяці 29 днів.

Пільговий стаж особи становить 27 років 11 місяців 18 днів, з них:

- робота за Списком №1 7 років 1 місяць 8 днів;

- роботи підземні за постановою 202(25) 14 років 9 місяців 28 днів;

- навчання за фахом 6 років 0 місяців 12 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 зараховано:

- до пільгового стажу навчання за фахом Селидівському гірничому технікумі з 01 вересня 1994 року по 28 травня 1998 року та в Донецькому державному технічному університеті з 01 вересня 1998 року по 06 липня 2000 року, з 25 вересня 2000 року по 20 лютого 2001 року, з 01 червня 2001 року по 12 червня 2001 року;

- до пільгового стажу періоди роботи з 21 лютого 2001 року по 31 травня 2001 року, з 16 червня 2001 року по 27 серпня 2007 року, з 13 травня 2011 року по 14 липня 2011 року до підземних робіт за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови №202 від 31 березня 1994 року;

- до пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 з 24 березня 2015 року по 25 березня 2015 року, з 10 квітня 2015 року по 16 червня 2015 року;

- до страхового та пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 з 01 січня 2020 року по 03 квітня 2023 року.

Працює.

Право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.».

Позивач, не погодившись з таким рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до розрахунку страхового стажу, форма РС-право:

періоди з 01 вересня 1994 року по 28 травня 1998 року зараховано до страхового стажу позивача як навчання за фахом,

з 03 червня 1998 року по 31 серпня 1998 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 01 вересня 1998 року по 06 липня 2000 року - навчання за фахом,

з 07 липня 2000 року по 24 вересня 2000 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 25 вересня 2000 року по 20 лютого 2001 року - навчання за фахом,

з 21 лютого 2001 року по 31 травня 2001 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 01 червня 2001 року по 12 червня 2001 року - навчання за фахом,

з 13 червня 2001 року по 15 червня 2001 року - до страхового стажу,

з 16 червня 2001 року по 27 серпня 2007 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 28 серпня 2007 року 20 травня 2008 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 21 травня 2008 року по 13 червня 2008 року - підвищення кваліфікації,

з 14 червня 2008 року по 10 вересня 2008 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 11 вересня 2008 року по 28 жовтня 2008 року - «Список №1»,

з 29 жовтня 2008 року по 09 листопада 2008 року - до страхового стажу,

з 10 листопада 2008 року по 25 липня 2011 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 26 липня 2011 року по 06 жовтня 2011 року - «Список №1»,

з 07 жовтня 2011 року по 21 жовтня 2011 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 22 жовтня 2011 року по 26 жовтня 2011 року - «Список №1»,

з 27 жовтня 2011 року по 30 травня 2013 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 31 травня 2013 року по 05 листопада 2013 року - «Список №1»,

з 06 листопада 2013 року по 23 березня 2015 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 24 березня 2015 року по 09 квітня 2015 року - «Список №1»,

з 10 квітня 2015 року по 16 червня 2015 року - «Список №1»,

з 17 червня 2015 року по 07 серпня 2015 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 08 серпня 2015 року по 09 серпня 2015 року - «Список №1»,

з 10 серпня 2015 року по 04 січня 2016 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 28 червня 2016 року по 08 січня 2017 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 09 січня 2017 року по 16 липня 2017 року - «Список №1»,

з 17 липня 2017 року по 04 грудня 2017 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 05 грудня 2017 року по 02 січня 2018 року - «Список №1»,

з 03 січня 2018 року по 05 лютого 2018 року - «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 06 лютого 2018 року по 20 серпня 2018 року - «Список №1»,

з 21 серпня 2018 року по 16 жовтня 2018 року - ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в»,

з 02 листопада 2018 року по 03 квітня 2023 року - «Список №1».

Згідно копії трудової книжки № НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено, що позивач:

- з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року проходив навчання у Селидівському гірничому технікумі;

- 03.06.1998 року прийнятий до Державної холдингової компанії «Селидіввугілля» Дочірнє підприємство ДВАТ шахта «Україна» підземним гірником 3 розряду та направлений на ділянку профілактичних робіт по техніці безпеки,

31.08.1998 року звільнений за власним бажанням, у зв`язку зі вступом до ВУЗУ;

- 07.07.2000 року прийнятий до ДВАТ «Вугільна компанія» «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» на посаду гірника з повним робочим днем на шахті на час практики, 24.09.2000 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики;

- 21.02.2001 року прийнятий на Орендне підприємство «Шахта ім. О.Ф. Засядька» підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті,

- 31.05.2001 року звільнений у зв`язку з закінченням виробничої практики;

- 13.06.2001 року прийнятий на Орендне підприємство «Шахта ім. О.Ф. Засядька» підземним гірником очисного забою 4 розряду з повним робочим днем в шахті, 01.12.2001 року присвоєний 5 розряд підземного гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті,

- 02.12.2004 року призначений помічником начальника ділянки з повним робочим днем в шахті,

- 12.08.2005 року призначений заступником начальника ділянки з повним робочим днем в шахті;

- 21.12.2005 року переведений підземним гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті,

- 27.08.2007 року звільнений за власним бажанням;

- 28.08.2007 року прийнятий на ВО «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на посаду начальника ділянки та направлений на ділянку по видобутку вугілля № 1,

- з 20.05.2008 року по 14.06.2008 року направлений на курси підвищення кваліфікації в м. Донецьк з відривом від виробництва,

- 10.09.2008 року переведений начальником зміни,

- 28.10.2008 року звільнений за власним бажанням;

- 10.11.2008 року прийнятий на до ДВАТ «Вугільна компанія» «Шахта «Красноармійська-Західна № 1» на посаду гірничого майстра з повним робочим днем в шахті,

- 02.01.2011 року переведений на посаду помічника начальника ділянки під землею з повним робочим днем в шахті,

- 20.01.2011 року переведений виконуючим обов`язки заступником начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 26.07.2011 року переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу в рік,

- 07.10.2011 року переведений на посаду заступника начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 22.10.2011 року переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу в рік,

- 27.10.2011 року переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 08.02.2012 року переведений на посаду помічника начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 12.09.2012 року переведений на посаду гірничого диспетчера,

- 23.10.2012 року переведений на посаду заступника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 08.01.2013 року переведений на посаду помічника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 31.05.2013 року переведений на посаду начальника зміни зайнятого на підземних роботах 50% та більше відсотків робочого часу на рік,

- 06.11.2013 року переведений заступником начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 23.02.2014 року переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 13.02.2015 року переведений на посаду заступника начальника підземного з повним робочим днем в шахті,

- 24.03.2015 року переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік,

- 10.04.2015 року переведений на посаду заступника директора по виробництву, зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік,

- 17.06.2015 року переведений на посаду начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті,

- 08.08.2015 року переведений на посаду заступника директора по виробництву зайнятих на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік,

- 10.08.2015 року переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 04.01.2016 року звільнений за систематичне невиконання без поважних причин трудового договору та внутрішнього розпорядку;

- 13.06.2016 року прийнятий до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятих на підземних роботах 50% та більше процентів робочого часу на рік,

- 28.06.2016 року переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 08.07.2016 року переведений на посаду завідуючого гірничими роботами зайнятого на підземних роботах 50% та більше відсотків робочого часу на рік,

- 07.12.2016 року переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 09.01.2017 року переведений на посаду заступника директора по виробництву з повним робочим днем в шахті,

- 17.07.2017 року переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 05.12.2017 року переведений на посаду заступника директора по виробництву з повним робочим днем в шахті,

- 03.01.2018 року переведений на посаду начальника ділянки підземного з повним робочим днем в шахті,

- 06.02.2018 року переведений на посаду заступника директора з виробництва підземного з повним робочим днем під землею,

- 23.04.2018 року переведений на посаду завідуючого гірничим роботами підземним з повним робочим днем в шахті,

- 15.05.2018 року переведений на посаду заступника директора з виробництва підземним з повним робочим днем у шахті;

- 21.08.2018 року переведений на посаду начальника ділянки підземним з повним робочим днем у шахті,

- 16.10.2018 року звільнений за власним бажанням;

- 02.11.2018 року прийнятий на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на посаду виконуючого обов`язки директора ВП «Шахта «Україна»,

- 07.02.2019 року призначений директором ВП «Шахта «Україна»,

- 12.03.2019 року по 24.03.2019 року тимчасово головний інженер шахти, запис про звільнення відсутній у трудовій книжці.

Враховуючи, що рішенням суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23, яке набрало законної сили 15 серпня 2023 року, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 04 квітня 2023 року, у суду відсутні підстави вважати, що даний спір слід вирішувати в порядку статті 383 КАС України.

Отже, спірним питанням у справі є прийняття відповідачем рішення №04 від 23 серпня 2023 року про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд керувався наступним.

Стаття 129-1 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2014 року №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Зокрема частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та не менше 25 років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років відносяться усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Як встановлено судом вище, 23 серпня 2023 року відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийняв рішення №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії №04 від 12 квітня 2023 року.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що страховий стаж позивача становить 28 років 3 місяці 2 дні, у пільговому обчисленні становить 46 років 2 місяці 29 днів, пільговий стаж особи становить 27 років 11 місяців 18 днів, з них: робота за Списком №1 7 років 1 місяць 8 днів; роботи підземні за постановою 202(25) 14 років 9 місяців 28 днів; навчання за фахом 6 років 0 місяців 12 днів.

Отже, відповідачем до пільгового стажу підземної роботи позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року зараховано виключно 14 років 9 місяців 28 днів, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Так, в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 суд встановив наступне.

Судом позовні вимоги в частині зарахування періодів роботи з 03.06.1998 року по 31.08.1998 року, з 07.07.2000 року по 24.09.2000 року, з 28.08.2007 року по 20.05.2008 року, з 14.06.2008 року по 10.09.2008 року, з 10.11.2008 року по 12.05.2011 року, з 15.07.2011 року по 25.07.2011 року, з 07.10.2011 року по 21.10.2011 року, з 27.10.2011 року по 11.09.2012 року, з 23.10.2012 року по 30.05.2013 року, з 06.11.2013 року по 23.03.2015 року, з 17.06.2015 року по 07.08.2015 року, з 10.08.2015 року по 04.01.2016 року, з 28.06.2016 року по 07.07.2016 року, з 07.12.2016 року по 08.01.2017 року, з 17.07.2017 року по 04.12.2017 року, з 03.01.2018 року по 05.02.2018 року, з 21.08.2018 року по 16.10.2018 року до пільгового стажу за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови КМУ від 31.03.1994 року №202 залишені без задоволення, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при розгляді заяви позивача при призначенні пенсії від 04.04.2023 року вже зарахувало вказані періоди до пільгового стажу за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202.

Також, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області правомірно зарахувало періоди роботи з 11.09.2008 року по 28.10.2008 року, з 26.07.2011 року по 06.10.2011 року, з 22.10.2011 року по 26.10.2011 року, року, з 12.09.2012 року по 22.10.2012 року, з 31.05.2013 року по 05.11.2013 року, з 26.03.2015 року по 09.04.2015 року, з 08.08.2015 року по 09.08.2015 року, з 08.07.2016 року по 06.12.2016 року, з 09.01.2017 року по 16.07.2017 року, з 05.12.2017 року по 02.01.2018 року, з 06.02.2018 року по 20.08.2018 року до Списку № 1, а не до підземних робіт відповідно до Постанови КМУ № 202.

Отже, у задоволенні позовних вимог щодо зарахування періодів роботи з 11.09.2008 року по 28.10.2008 року, з 26.07.2011 року по 06.10.2011 року, з 22.10.2011 року по 26.10.2011 року, року, з 12.09.2012 року по 22.10.2012 року, з 31.05.2013 року по 05.11.2013 року, з 26.03.2015 року по 09.04.2015 року, з 08.08.2015 року по 09.08.2015 року, з 08.07.2016 року по 06.12.2016 року, з 09.01.2017 року по 16.07.2017 року, з 05.12.2017 року по 02.01.2018 року, з 06.02.2018 року по 20.08.2018 року до пільгового стажу за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 відмовлено.

Стосовно періоду роботи позивача з 13.05.2011 року по 14.07.2011 року, суд дійшов висновку, що цей період роботи позивача з 13.05.2011 року по 14.07.2011 року повинен бути зарахований до підземних робіт відповідно до ст. 14, постанови КМУ № 202.

Також, щодо періодів роботи позивача з 24.03.2015 року по 25.03.2016 року та з 10.04.2015 року по 16.06.2015 року, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача за списком № 1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 періоди роботи з 24.03.2015 року по 25.03.2015 року та з 10.04.2015 року по 16.06.2015 року, тому задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Крім того, суд зазначив, що з огляду на те, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка, а також враховуючи, що у період з 13.06.2016 року по 27.06.2016 року позивач виконував роботи, що передбачені Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 код КП 1.1г постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 року, суд дійшов висновку, що період з 13.06.2016 року по 27.06.2016 року слід зарахувати до пільгового стажу за списком № 1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Враховуючи, що записами у трудовій книжці позивача підтверджено, що у період з 13.06.2001 року по 27.08.2007 року виконував підземні роботи передбачені Постановою КМУ № 202, суд дійшов висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу позивача за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови КМУ № 202 періоди роботи з 13.06.2001 року по 27.08.2007 року.

Також, враховуючи, що трудовою книжкою позивача підтверджено, що у період з 21.02.2001 року по 31.05.2001 року позивач виконував підземні роботи, суд дійшов висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати періоди роботи у період з 21.02.2001 року по 31.05.2001 року до пільгового стажу позивача за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови КМУ № 202.

Отже, судом у справі №200/2553/23 було надано правову оцінку усім періодам роботи позивача згідно записів його трудової книжки з 01 червня 1998 року по 16 жовтня 2018 року.

Крім того, суд у рішенні від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 встановив, що періоди роботи позивача на посаді виконуючого обов`язки директора шахти та директора шахти з 02.11.2018 року по 03.04.2023 року (по день звернення із заявою про призначення пенсії від 04.04.2023 року) повинні зараховуватися до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки передбачені Списком № 1 розділу 1 підрозділу 1 Постанови КМУ № 461 від 24.06.2016 року. Так, враховуючи положення частини 3 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно не зарахувало до пільгового та страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.2020 року по 03.04.2023 року, оскільки підприємство, де працював позивач, не сплачувало єдиний внесок. Суд зазначив, що позовні вимоги позивача в частині зарахування до пільгового та страхового стажу періоду роботи з 01.01.2020 року по 03.04.2023 року підлягають задоволенню.

Враховуючи, що судом у рішенні від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 надано правову оцінку періоду роботи позивача з 02.11.2018 року по 03.04.2023 року, та встановлено, що весь цей період роботи повинен зараховуватись до пільгового стажу за Списком № 1, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно зараховано зазначений період роботи позивача до Списку №1, що підтверджується розрахунком страхового стажу позивача, форми РС-право. Тому, суд не приймає доводи позивач відносно того, що первинно відповідач зарахував період його роботи з 02 листопада 2018 року по 31 жовтня 2019 року за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року, проте, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач відніс цей період роботи до Списку №1, оскільки це питання досліджено та вирішено судом у рішенні від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати усі період роботи позивача згідно записів трудової книжки з 01 червня 1998 року по 16 жовтня 2018 року до пільгового стажу за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, та періоди роботи на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 02 листопада 2018 року по 04 квітня 2023 року за статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у рішенні від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 вирішено зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року.

Так, із оскаржуваного рішення вбачається, що до пільгового стажу позивача зараховано навчання за фахом 6 років 0 місяців 12 днів. Крім того, відповідно до розрахунку страхового стажу позивача, форми РС-право, періоди навчання з 01 вересня 1994 року по 28 травня 1998 року зараховано відповідачем до страхового стажу позивача як навчання за фахом, з 01 вересня 1998 року по 06 липня 2000 року навчання за фахом, з 25 вересня 2000 року по 20 лютого 2001 року навчання за фахом, з 01 червня 2001 року по 12 червня 2001 року навчання за фахом. Тобто, зазначені періоди навчання позивача не зараховані відповідачем до його пільгового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року.

Судом у рішенні від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23 зазначено, що оскільки позивач проходив навчання у закладі професійної освіти, такий час навчання зараховується до трудового стажу позивача, як здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, оскільки перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, період навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року повинно бути зараховано до пільгового стажу позивача.

Крім того, у зазначеному рішенні судом встановлено, що позивач навчався за денною формою навчання у період з 01.09.1998 року по 05.07.2001 року за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин» і здобув кваліфікацію гірничого інженера. 13.06.2001 позивач працевлаштувався на посаду підземного гірника очисного забою, тобто, на посаду, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, таким чином, має право на зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу.

Однак, суд звернув увагу на те, що під час навчання у Донецькому державному технічному університеті позивач проходив виробничу практику та відповідно до Форми РС-право встановлено, що період виробничої практики під час навчання з 07.07.2000 року по 24.09.2000 року зараховано до пільгового стажу позивача, крім того суд дійшов висновку про необхідність зарахування до пільгового стажу у періоду проходження виробничої практики з 21.02.2001 року по 31.05.2001 року, та в свою чергу позивач до закінчення навчання влаштування на роботу на посаду підземного гірника очисного забою з 13.06.2001 року, з огляду на зазначене суд приходить висновку, що до пільгового стажу позивача необхідно зарахувати періоди навчання з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року.

Разом із цим, як вбачається з розрахунку страхового стажу, форма РС-право, періоди роботи позивача, зокрема, після закінчення навчання та під час проходження позивачем виробничої практики з 03 червня 1998 року по 31 серпня 1998 року «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в», з 07 липня 2000 року по 24 вересня 2000 року «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в», з 21 лютого 2001 року по 31 травня 2001 року «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в», з 16 червня 2001 року по 27 серпня 2007 року «ст.14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, п-р. 1, п.а-в», зараховані відповідачем до пільгового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року.

Враховуюче наведене, у суду наявні підстави вважати, що відповідач повинен був зарахувати періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року до пільгового стажу позивача саме відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року, оскільки позивач після навчання працював на підземних роботах, які віднесено до зазначеної постанови.

Отже, відповідач зобов`язаний зарахувати до пільгового стажу позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року.

Водночас, як вже зазначено судом, необхідною умовою для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, не менше 25 років.

Так, з урахуванням встановлених вище обставин, пільговий страховий стаж ОСОБА_1 становить менше 25 років на підземних роботах з повним робочим днем під землею відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202.

Таким чином, враховуючи відсутність у позивача пільгового страхового стажу 25 років на відповідних роботах згідно з постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року, суд погоджується із висновком відповідача, викладеним у рішенні №04 від 23 серпня 2023 року, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що рішення №04 від 23 серпня 2023 року про відмову в призначенні пенсії позивачу прийнято відповідачем без дотриманням положень статті 2 КАС України та статті 46 Конституції України в частині щодо не зарахування періодів навчання позивача до пільгового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року, отже, є протиправним та підлягає скасуванню в частині зарахування періодів навчання позивача в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року виключно до пільгового стажу.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом із цим, суд наголошує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2020 року по справі №520/2261/19 дійшла висновку, що обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжної інструкції №0.8.1 від 07 листопада 2023 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 4, 7-14, 19, 143, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №04 від 23 серпня 2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині зарахування періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року виключно до пільгового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20 грудня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна