Справа № 120/8831/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. м. Вінниця Справа № 120/8831/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України Департаменту фінансово - облікової політики,Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Міністерства внутрішніх справ України Департаменту фінансово - облікової політики (далі - МВС України Департамент фінансово - облікової політики, відповідач) із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії у вигляді прийняття рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівникам міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року;

- зобов`язати згідно з пунктом 9 Порядку №850 в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 "Порядку та умов" документів прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що з 1993 року по 25 листопада 2010 року проходив службу в підрозділах Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області.

В подальшому, 30 травня 2011 року позивачеві встановлено 3 групу інвалідності строком на 1 рік та визначено втрату 40 відсотків професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

05 грудня 2019 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності та визначено втрату 40 відсотків професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Однак звернувшись із заявою про виплату допомоги отримав відмову, яка обґрунтована тим, що встановлення 2 групи інвалідності (2019 рік) відбулося в період понад два роки від дати встановлення 3 групи інвалідності (2011 рік), що суперечить вимогам пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівникам міліції", затвердженого постановою КМ України №850 від 21 жовтня 2015 року.

Не погоджуючись із відмовою позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 21.08.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 03.10.2023 р. витребувано додаткові докази.

11.10.2023 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що установлення 2 групи інвалідності відбулося в період понад два роки від дати установлення 3 групи інвалідності, що суперечить вимогам пункту 4 Порядку. Відтак відсутні підстави для призначення та виплати допомоги.

Ухвалою від 26.10.2023 р. залучено в якості другого відповідача Міністерство внутрішніх справ та розпочато розгляд справи спочатку .

14.11.2023 р. надійшов відзив від МВС, в якому вказав, що оскільки установлення 2 групи інвалідності відбулося в період понад два роки від дати установлення 3 групи інвалідності відсутні підстави для виплати допомоги.

Ухвалою від 23.11.2023 р. витребувано у МВС рішення про відмову в призначенні допомоги.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про міліцію" держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Статтею 23 Закону України "Про міліцію" передбачалося, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно із пунктом 5 розділу IX Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію". Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закон №580-VIII набрав чинності 07 листопада 2015 року.

Відповідно до абзаців 2 і 3 пункту 15 розділу IX Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07 листопада 2015 року, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, регулювався Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Пунктом 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

У пункті 3 Порядку №850 зазначено окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

При цьому, відповідно до пункту 4 Порядку №850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується Міністерством внутрішніх справ; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з пунктом 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції .

Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850).

Таким чином, відповідно до Порядку №850 підставою для призначення одноразової грошової допомоги, чи відмови в її призначенні, є прийняття Міністерством внутрішніх справ України відповідного рішення.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів в тому числі висновку Міністерство внутрішніх справ України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: або про призначення, або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.05.2022 р. у справі 120/15220/21-а, яке набрало законної сили, встановлено наступне:

" ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та 25 листопада 2010 року його звільнено з посади оперуповноваженого СБНОН Замостянського РВ ВМУ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області у запас Збройних Сил України відповідно до пункту "б" статті 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу).

Відповідно до свідоцтва про хворобу №В-1035 від 15 листопада 2010 року військово-лікарською комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області здійснено медичний огляд ОСОБА_1 та встановлено діагноз захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААА №664790 підтверджується те, що ОСОБА_1 при первинному огляді 30 травня 2011 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №372454 обласною медико-соціальною експертною комісією Департаменту охорони здоров`я Вінницької обласної державної адміністрації позивачу 05 грудня 2019 року встановлено другу групу інвалідності; причиною інвалідності зазначено: захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В липні 2020 року позивач звернувся до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, яка ліквідаційною комісією була скерована до Міністерства внутрішніх справ України.

Листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України вих. №34720/15-2020 від 15 жовтня 2020 року матеріали ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто ліквідаційній комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області на доопрацювання, оскільки встановлення другої групи інвалідності відбулося в період понад два роки від дати установлення третьої групи інвалідності, що суперечить вимогам пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850. Крім того, у листі зазначено, що у висновку ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області вказано суму нарахованої одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 420400 гривень та раніше виплаченої суми 14414,40 гривень, а розмір одноразової грошової допомоги до виплати 420400 гривень, тобто без вирахування раніше виплаченої суми, що також суперечить приписам пункту 4 Порядку.

Листом від 29 жовтня 2020 року вих. №216/22-2020 Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області повідомило ОСОБА_1 про лист Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України вих. №34720/15-2020 від 15 жовтня 2020 року, а також повернуло подані матеріали у зв`язку із тим, що усунення недоліків, що наведені у такому листі, виходить за межі компетенції ліквідаційної комісії.

Після отримання зазначеного листа позивач повторно звернувся до відповідачів із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності.

Листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 13 січня 2021 року вих. №І-695/15 позивача повідомлено про повернення на доопрацювання ліквідаційній комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області поданих позивачем матеріалів та висновку ліквідаційної комісії з огляду на те, що встановлення другої групи інвалідності відбулося в період понад два роки від дати установлення третьої групи інвалідності, що суперечить вимогам пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Позивач втретє звернувся до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності.

Листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 15 липня 2021 року вих. №І-18102/15 позивача повідомлено, що з дати первинного огляду медико-соціальної експертної комісії до повторного огляду пройшло понад 2 роки, що перевищує передбачений Порядком №850 термін. Наявність зазначеної невідповідності надісланих матеріалів унеможливила затвердження Міністерством внутрішніх справ України висновку про призначення одноразової грошової допомоги, а тому висновок та додані до нього матеріали були повернуті листом Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 15 жовтня 2020 року вих. №34720/15-2020 до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області на доопрацювання, як такі, що не відповідають вимогам Порядку №850. Станом на 13 липня 2021 року повторно матеріали про призначення ОСОБА_1 грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України не надходили.

В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області щодо направлення документів про виплату йому одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України.

Листом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 14 вересня 2021 року вих. №262/22-2021 позивача повідомлено про те, що 23 липня 2020 року ліквідаційною комісією отримано заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до пункту 8 Порядку ліквідаційною комісією було сформовано висновок про призначення такої допомоги та із поданою заявою направлено до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення. За результатами розгляду матеріалів листом від 15 жовтня 2020 року вих. №34720/15-2020 Міністерство внутрішніх справ України повідомило ліквідаційну комісію про неналежне оформлення висновку про призначення одноразової грошової допомоги та недотримання вимог пункту 4 Порядку №850, оскільки встановлення ОСОБА_1 другої групи інвалідності відбулося в період, що перевищує два роки від дати встановлення третьої групи інвалідності. Відтак, відсутні підстави для повторного направлення відповідних матеріалів до Міністерства внутрішніх справ України...

...При цьому, варто звернути увагу на тому, що на звернення позивача до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області щодо направлення до Міністерства внутрішніх справ України документів про виплату йому одноразової грошової допомоги Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області листом від 14 вересня 2021 року вих. №262/22-2021 повідомило позивача, що у ліквідаційної комісії відсутні підстави для повторного направлення відповідних матеріалів до Міністерства внутрішніх справ України.

Відтак, позивачу фактично відмовлено у направленні документів для виплати одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України, що в силу приписів Порядку №850 є обов`язком керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції.

За наведених обставин, дії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області щодо ненаправлення до Міністерства внутрішніх справ України документи та висновок про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є протиправними, а тому слід зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи щодо призначення та виплату позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому 2 групи інвалідності.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , то така, на переконання суду є передчасною, а тому задоволенню не підлягає, адже такі повноваження є дискреційними.

Разом із тим, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача слід зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження документів від ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та прийняти рішення відповідно до пункту 9 Порядку №850.".

Також цим рішенням суд зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження від ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області документів щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги прийняти рішення про призначення такої допомоги або про відмову у її призначенні.

Отже, як видно, судовим рішенням було зобов"язано МВС прийняти відповідне рішення про призначення такої допомоги або про відмову у її призначенні.

Надаючи оцінку вимозі про визнання протиправними дій у вигляді прийняття рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівникам міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року, суд вказує, що самі по собі дії не створюють юридичних наслідків та оцінка таким надається при оцінці відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, судом витребовувалось від МВС рішення про відмову в призначенні допомоги, однак останній повідомив , що такою відмовою є висновок.

Суд із таким твердженням не погоджується та вказує, що згідно з пунктом 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції . Отже висновок про виплату складається керівником органу внутрішніх справ та не є рішенням МВС в тому числі про відмову в призначенні виплати, оскільки є документом, який направляється в пакеті із іншими документами для прийняття відповідного рішення.

Суд вказує, що цей висновок складений та підписаний керівником УМВС України у Вінницькій області, не затвердження його посадовою особою МВС не свідчить про фактичне прийняття рішення про відмову в призначенні допомоги.

Відтак, суд вважає, що висновок не є рішенням про відмову в призначенні допомоги, за відсутності ж такого (рішення), вимога про визнання протиправними дій у вигляді прийняття рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги на підставі пункту 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівникам міліції", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року є передчасною та не підлягає задоволенню.

Що ж до вимоги зобов`язального характеру, то суд вказує на таке.

Як вже зазначалось вище, МВС аналізуючи пакет документів, приймає рішення про призначення чи про відмову в призначенні допомоги.

Отже, саме до повноважень МВС належить питання про призначення допомоги. Відтак , такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Дискреційні повноваження, насамперед, це сукупність прав і обов`язків державних органів, їх посадових та службових осіб, що дають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених проектом акта.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням дискреційних повноважень є закон і справедливість.

За таких обставин, враховуючи, що законодавець чітко визначив порядок для надання допомоги по інвалідності, суд вважає, що відсутні підстави без дотримання такої процедури зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати наперед визначене рішення та фактично підміняти державний орган. А тому в досліджуваній частині позов задоволенню не підлягає.

Окремо суд вказує , що згідно статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відтак, позивач не позбавлений права звернутись із заявою в порядку статті 383 КАС України , якщо МВС не виконало попереднє рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 243, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , )

Відповідач 1: Департамент інформатизації Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ).

Відповідач 2: Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, ).

Повний текс рішення сформовано 21.12.23 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна