Справа № 734/2802/23
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/2802/23 Суддя (судді) першої інстанції: Іванюк Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліціїї про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії БАД № 441966 від 26.06.2023,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до звернувся в суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просить скасувати постанову серії БАД № 441966 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, винесену 26.06.2023 старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим О.В.

Вимоги позивач мотивує тим, що 26.06.2023 старший інспектор Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Зінов`єв О.В., будучи працівником відповідача, виніс постанову серії БАД № 441966 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф в розмірі 680 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. З указаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 26.06.2023 о 09 годині 57 хвилин, по проспекту Оболонському, 50 у місті Києві надавав послуги з перевезення пасажирів автобусним маршрутом Київ-Десна, на транспортному засобі Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на передній лівій осі було встановлено колесо, яке мало залишкову висоту малюнку протектора якого менше 2 мм, а саме 1,57 мм і (заміри проводилися приладом King Tony 9Вт 911), чим порушив п. 31.4.5. а) ПДР України та таблицю 7 п. 6.3.2. ДСТУ 3649:2010 - тобто керування водієм транспортним засобом (автобусом), де шини мають залишкову висоту малюнку протектора менше 2,0 мм та чим начебто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП.

Позивач вважає вказану вище постанову незаконною виходячи з наступного.

Зазначення у постанові про начебто порушення ОСОБА_1 п. 31.4.5. а) ПДР України без посилання на будь-які належні і допустимі докази взагалі не доводить наявність самого порушення та зовсім не конкретизує його складу. При цьому, оскаржувана постанова містить зазначення про те, що до неї додається фото з бодікамери поліцейського 471674, однак позивач жодних фото не бачив і не отримував таких додатків до постанови.

Будучи переконаним у відсутності порушення ПДР України, позивач після повернення з м. Києва провів вимірювання залишку висоти малюнку протектора на вказаному колесі на СТО у смт. Десна Козелецвкого району Чернігівської області де зафіксував відповідність залишку висоти малюнку протектора вимогам ДСТУ 3649:2010. При цьому, з фотокарток чітко вбачається, що вказане колесо зношене дещо нерівномірно, а відтак висота малюнку протектора має вимірюватися на кількох ділянках із різним зношенням. Адже, вказаний ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» передбачає методи контролювання пневматичних шин та коліс (Розділ 7.3.).

За наведених обставин, позивач вважає, що за умови, коли поліцейським як до постанови, так і відповідачеві не додано жодного належного і допустимого доказу існування факту порушення позивачем ПДР України та ДСТУ, то і притягнення особи до адміністративної відповідальності є бездоказовим та безпідставним і таким, що не відповідає вимогам ст. ст. 19, 62 Конституції України.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено:

скасовано постанову серії БАД № 441966 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, винесену 26 червня 2023 року старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим О.В., а провадження в справі закрито.

стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 536 гривні 80 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано, що матеріалами справи підтверджується, що на транспортному засобі, яким керував позивач на передній лівій осі було встановлено колесо, яке мало залишкову висоту малюнку протектора менше 2,00 мм, а саме: 1,57 мм. Також, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до подорожнього листа водієм транспортного засобу є ОСОБА_1 . Апелянт звернув увагу і на те, що згідно з висновком від 11.07.2023 прийнято рішення про визнання протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 08.06.2023 № 01231-22510-23 недійсним, про що внесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.12.2023.

11.12.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач акцентує увагу на відсутності жодних правових підстав для задоволення апеляційної скарги, а посилання апелянта на висновок від 11.07.2023 є безпідставним та не може бути враховано при вирішенні спірних правовідносин.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КАС України у виняткових випадках та з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може продовжити строк розгляду справи, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 ст. 6 ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Згідно з п. 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники.

З огляду на перебування головуючого судді у відпустці та вищезазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що існує необхідність продовження строку розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.06.2023 старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим О.В. було винесено постанову серії БАД № 441966 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.121 КУпАП у розмірі 680 гривень.

Зі змісту даної постанови вбачається, що 26.06.2023 о 09 год. 40 хв. в м. Києві, проспект Оболонський, буд. 50, водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів нерегулярним автобусним маршрутом (сполученням Київ-Десна) на транспортному засобі Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на передній лівій осі було встановлено колесо, яке мало залишкову висоту малюнку протектора якого менше 2 мм, а саме 1,57 мм і (заміри проводилися приладом King Тony 9 bm 811), чим порушив п. 31.4.5. а) ПДР України та таблицю 7 п. 6.3.2. ДСТУ 3649:2010 - тобто керування водієм транспортним засобом (автобусом), де шини мають залишкову висоту малюнку протектора менше 2,0 мм та чим начебто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП.

Згідно з актом відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 26.06.2023, проведеного о 09 год. 50 хв. в м. Києві, проспект Оболонський, 50, старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим О.В., на передній осі транспортного засобу Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено колесо, залишкова висота малюнку протектора якого менше 2 мм, а саме 1,57 мм. Заміри проводилися приладом King Тony 9 bm 811.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121КУпАП полягає в тому, що особа керує транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів. Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт керування позивачем ОСОБА_1 26 червня 2023 о 09 год. 40 хв. будь-яким транспортним засобом. З оглянутому в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вказаним у оскаржуваній постанові. Як не вбачається і того, що його було зупинено під час керування автомобілем, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Крім того, з відеозапису не вбачається, що транспортний засіб Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 перебуває в русі і що саме позивач ним керував 26 червня 2023 об 09 год. 40 хв. Встановлені обставини зумовили висновок суду про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121КУпАП немає.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КпАП України керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що ч. 2 ст. 121 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за наявність технічних несправностей, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація транспортного засобу забороняється.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно з пп. «а» п. 31.4.5 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про стандартизацію» визначають, що національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах. Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами.

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Як вбачається зі змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого є позивач, належить до категорії «D».

Отже, положення ДСТУ 3649:2010 поширюються на транспортний засіб, яким керував Позивач.

Таблицею 7 ДСТУ 3649:2010 установлено, що у транспортних засобів категорій М1, M1G, N1, N1G, O1 висота рисунка протектора шин повинна бути не менша, ніж 1,6 мм.

Зі змісту наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що інспектором було проведено виміри за допомогою приладу King Tony 9bm81, сертифікат калібрування № UA/23/210520/001151. При цьому судовою колегією враховується, що позивачем в обґрунтування позовних вимог та доводів відзиву на апеляційну скаргу не наведено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності штангенглибиноміра, яким проводилось вимірювання протекторів шин.

Указані обставини зафіксовані у акті відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 26.06.2023, фотографіями та відеозаписом.

Колегія суддів звертає увагу, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався виключно відсутністю доказів керування водієм транспортним засобом.

Поряд з цим, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що позивач є водієм транспортного засобу та надає послуги з перевезення пасажирів за маршрутом «Десна - Київ - Десна». Згідно з подорожнім листом автобуса № 113061 від 26.06.2023 ОСОБА_1 перебував на маршруті 26.06.2023 з 08:40 до 21:40. У свою чергу, наведеними вище положеннями ПДР заборонена експлуатація ТЗ, які мають технічні несправності.

Приписи ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч. 2 ст. 121).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді та ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень адміністративний суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надавав послуги з перевезення пасажирів нерегулярним автобусним маршрутом на транспортному засобі Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на передній лівій осі було встановлено колесо, яке мало залишкову висоту малюнку протектора менше 2,00 мм, а саме: 1,57 мм, чим ОСОБА_1 порушено пп. «а» п. 31.4.5, п. 31.1 ПДР України та вимоги ДСТУ 3649-2010, що належним чином відображено в оскаржуваній постанові.

Неврахування судом першої інстанції вказаних обставин, а також неповнота дослідження останнім всіх наявних у матеріалах справи доказів зумовило ухвалення помилкового рішення про скасування оскаржуваної постанови.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити повністю.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 липня 2023 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан