Справа № 280/2995/23
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2023 року м. Дніпросправа № 280/2995/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31 липня 2023 року (головуючий суддя Громова І.Б.), по адміністративній справі №280/2995/23 (2-а/317/26/2023),

за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через представника 11.05. 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (далі УПП у Запорізькій області), в якому просить скасувати винесену інспектором 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Харченко К.Д. (далі інспектором поліції Харченко К.Д.) постанову серії ЕАС № 6940148 від 05.05.2023 року про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год., чим порушено п. 12.4 ПДР України.

Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю належних доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП, що виключає підстави для застосування до нього адміністративного стягнення.

У відзиві на позов відповідач просить в позові відмовити з підстав правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 31.07.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення через порушення судом норм матеріального права, позов задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу на підставі ст.311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами , яких достатньо для прийняття рішення за апеляційною скаргою позивача, а тому клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні задоволенню не підлягає.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду у відповідності до ст. 308 КАС України в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що інспектором поліції Харченко К.Д. 05.05.2023 року винесена постанова серії ЕАС № 6940148, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

З тексту зазначеної постанови видно, що 05.05.2023 року о о 12 год. 10 хв.04 сек. у м. Запоріжжі по пр. Соборний, 119, автомобіль BMW 320D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача рухався зі швидкістю 80 км/год, тим самим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год, чим порушив вимогу п. 12.4 ПДР України, та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Швидкість транспортного засобу інспектором патрульної поліції Харченко К.Д. вимірювалась технічним приладом TruCаm LTI 20/20 ТС008387, який має свідоцтво про повірку, чинне до 15.12.2023 року, до постанови доданий оптичний DVD-R диск, на якому міститься відеофіксація обставин скоєння правопорушення.

На підставі даних приладу відповідачем винесена оскаржувана постанова серії ЕАС № 6940148 від 05.05.2023 року.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі наказом № 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч.1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території Украї-ни. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно до п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорож-нього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, які зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, до учасників дорожнього руху відповідно до ст.14 Закону належать, зокрема, водії транспортних засобів.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно положень ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Матеріалами справи підтверджено, і зазначені обставини не заперечуються позивачем, що він, керуючи автомобілем BMW 320D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05.05.2023 року о 12 год.10 хв.04 сек. у м. Запоріжжі по пр. Соборний, 119, рухався зі швидкістю 80 км/год, зупинений інспектором патрульної поліції за перевищення встановлених обмежень швидкості руху ,що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП .

Приєднаний до оскаржуваної постанови відеозапис дає можливість ідентифікувати державний номерний знак автомобіля, що на ній зображений, а також його марку, колір, модель та швидкість руху у момент вимірювання, яка становила 80 км/год, що на 30 км/год перевищувало допустиму швидкість руху в населеному пункті, в якому він рухався, що є порушенням вимог п.12.4 ПДР, та належним і допустимим доказом наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення , відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Викладене свідчить, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв в межах наданих повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства, адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. застосована до позивача в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 271, 272, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 31 липня 2023 року по адміністративній справі №280/2995/23(2-а/317/26/2023)- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий