Справа № 320/11477/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 грудня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРІЙ ТРЕЙД" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №6874609/42974631 від 27.05.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №8 від 25.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №6874612/42974631 від 27.05.2022 про відмову у реєстрації податкової накладної №5 від 17.01.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №8 від 25.01.2022 датою фактичного її надходження;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 17.01.2022 датою фактичного її надходження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відмови у реєстрації податкових накладних є правомірними.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "ОРІЙ ТРЕЙД" () є юридичною особою, суб`єктом господарювання, про що в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, здійснено відповідний запис.

Основним видом діяльності товариства є КВЕД 46.18 «Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами». Супутніми видами діяльності Товариства згідно з КВЕД є: 77.11 «Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів»; 52.24 «Транспортне оброблення вантажів»; 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт»; 47.99 «Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами»; 47.91 «Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет»; 46.75 «Оптова торгівля хімічними продуктами»; 77.39 «Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.»; 77.33 «Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів»; 46.21 «Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин»; 46.19 «Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту»; 46.11 «Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами»; 45.19 «Торгівля іншими автотранспортними засобами».

Між ТОВ «ОРІЙ ТРЕЙД» та ПП «Вектор 2008» 25.01.2022 укладено Договір поставки № 22/25/01 від 25.01.2022 (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити мінеральні добрива, в подальшому товар. 25 січня 2022 позивачем було виставлено на адресу ПП «Вектор 2008» рахунок на оплату №10 від 25.01.2022 на загальну суму 1 300 200,26 грн у т.ч. ПДВ на суму 216 700,04 грн. 25 січня 2022 року позивачем було отримано аванс від ПП «Вектор 2008» за товар на підставі рахунка на оплату № 10 від 25.01.2022 року на загальну суму 1 300 200,26 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5266 від 25.01.2022 .

За правилом першої події - отримання авансу позивачем було виписано та направлено на реєстрацію ПН № 8 від 25.01.2022 на загальну суму 1 300 200,26 грн.

У подальшому, 28 січня 2022 року позивачем було поставлено товар (сульфат амонію) на адресу ПП «Вектор 2008», що підтверджується видатковою накладною № 11 від 28.01.2022 року, 06 лютого 2022 року Позивачем було поставлено товар (сульфат амонію) на адресу ПП «Вектор 2008», що підтверджується видатковою накладною № 21 від 06.02.2022 року, 10 лютого 2022 року Позивачем було поставлено товар (сульфат амонію) на адресу ПП «Вектор 2008», що підтверджується видатковою накладною № 66 від 10.02.2022 року на загальну суму 1 300 200,26 грн. у т.ч. ПДВ на суму 216 700,04 грн.

Товариством 25.01.2022 подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 8 від 25.01.2022 на загальну суму 1 300 200,26 грн (з ПДВ). 14.02.2022 до зазначеної податкової накладної було отримано квитанцію, згідно якої: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА». Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 25.01.2022 №8 в Єдиному реєстрі Платник податку, яким подано до реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Товариство у встановленому порядку направило до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 6874609/42974631 від 27.05.2022, в реєстрації податкової накладної №8 від 25.01.2022 відмовлено. У рішення зазначено, про ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт-послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи які не надано підкреслити).

Не погодившись з рішенням комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації, позивач подав скаргу з копіями всіх підтверджуючих реальність господарської операції документів, проте скарга залишена без задоволення, а рішення без змін.

Також, 14.01.2022 між ТОВ «ОРІЙ ТРЕЙД» та ТОВ «ЖУКІВ-АГРО» укладено договір поставки №14/01-01 від 14.01.2022 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити мінеральні добрива, в подальшому товар. 14 січня 2022 року позивачем було виставлено на адресу ТОВ «ЖУКІВ-АГРО» рахунок на оплату №4 від 14.01.2022 на загальну суму 426 800,09 грн у т.ч. ПДВ на суму 71 133,35 грн. 14 січня 2022 року позивачем було отримано частину авансу від ТОВ «ЖУКІВ-АГРО» за товар на підставі рахунка на оплату № 4 від 14.01.2022 на загальну суму 42 680,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №32111 від 14.01.2022 та банківською випискою.

За правилом першої події - отримання авансу позивачем було виписано та направлено на реєстрацію ПН № 4 від 14.01.2022 на загальну суму 42 680,00 грн, яка була зареєстрована у ЄРПН.

Позивачем 17 січня 2022 року було отримано другу частину авансу від ТОВ «ЖУКІВ-АГРО» за товар на підставі рахунка на оплату № 4 від 14.01.2022 на загальну суму 384 120,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 32112 від 17.01.2022 та банківською випискою.

За правилом першої події - отримання авансу позивачем було виписано та направлено на реєстрацію ПН № 5 від 17.01.2022 на загальну суму 384 120,08 грн.

У подальшому, 02 лютого 2022 року позивачем було поставлено товар (сульфат амонію) на адресу ТОВ «ЖУКІВ-АГРО», що підтверджується видатковою накладною № 18 від 02.02.2022 на загальну суму 426 800,09 грн. у т.ч. ПДВ на суму 71 133,35 грн.

Товариством 17.01.2022 подано на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 5 від 17.01.2022 на загальну суму 384 120,08 грн. 11.02.2022 до зазначеної податкової накладної отримано квитанцію, згідно якої: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА». Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 17.01.2022 року №5 в Єдиному реєстрі Платник податку, яким подано до реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Позивач у встановленому порядку направило до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №6874612/42974631 від 27.05.2022, в реєстрації податкової накладної №5 від 17.01.2022 відмовлено.

Своє рішення Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних мотивує ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів приймання-передачі товарів (робіт-послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, тверджень позивача, наведення ним відповідних мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісії документів, а відтак, підтверджень правомірності рішень податкового органу. Відтак, оскаржуване рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку із чим, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (стаття 49 КАС).

За змістом частини першої статті 122 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18, спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.

З прийняттям чинної редакції КАС та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Згідно частини третьої статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та всиновлено судом першої інстанції (ухвала від 24..08.2023) позивач скористався правом на адміністративне оскарження оскаржуваних рішень відповідача шляхом подання скарги до ДПС України. За результатами розгляду скарги рішеннями Комісії центрального рівня від 14.07.2022 №22827/429746631/2 та від 02.08.2022 №28696/42974631/2 скаргу підприємства залишено без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Оскільки позивач скористався порядком досудового вирішення спору, то строк звернення з цим позовом до суду складає три місяці з дати отримання рішення, прийнятого за результатами розгляду його скарги.

Вказані рішення 14.07.2022 та 02.08.2022 надіслані позивачу в його електронний кабінет, про що вказано у позовній заяві та не заперечено позивачем. Тому, оскільки позивач скористався порядком досудового вирішення спору, строк звернення з цим позовом до суду складає три місяці з 14.07.2022 та з 02.08.2022 (з дати отримання рішення, прийнятого за результатами розгляду скарги позивача на рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН), тобто спливає 14.10.2022 та 02.11.2022 відповідно.

Водночас, позовну заяву направлено до суду засобами поштового зв`язку лише 24.01.2023, тобто із пропуском встановленого законом тримісячного строку. Зі змісту адміністративного вбачається, клопотання про поновлення строку вбачається, що позивач не заперечує факту пропуску строку звернення до адміністративного суду. Доводів про те, що позивач дізнався чи повинен був дізнатися про результати розгляду поданих ним скарг в іншу дату наведені не були.

Натомість, позивач вказує, що строк звернення ним пропущений з поважних причин з огляду на повномасштабну військову агресію держави-терориста проти України. Позивач звертав увагу на те, що на підприємстві працює всього дві людини (директор та комерційний директор, що підтверджується штатним розписом, доданим до позовної заяви), відсутні штатні юрист та бухгалтер, а фінансове становище підприємства через війну є надто складним, для утримання в штаті таких спеціалістів, тому все навантаження приходиться на зазначених двох людей; звернення за професійною допомогою до адвоката є також фінансово складним питанням для підприємства в такий важкий час; підприємство докладає усій зусиль задля збереження своєї діяльності; підприємство здійснює свою діяльність у критично важливій на сьогодні галузі - агросекторі; позбавлення підприємства можливості захистити свої права в суді, крім того що може призвести до припинення діяльності підприємства, також призведе до унеможливлення виконання підприємством свої договірних зобов`язань та як наслідок до зменшення податкових надходжень до бюджету; у зв`язку з зупиненням реєстрації податкових накладних підривається ділова репутація наших контрагентів, великих агровиробників, які на сьогоднішній день прикладають усіх зусиль задля запобігання продовольчій катастрофі в Україні та світі; директор підприємства є добровольцем Добровольчого формування територіальної громади м. Києва «Свобода»; директор підприємства виконував доручення командира та з червня по жовтень включно був задіяний у доставлянні гуманітарних вантажів на постійній основі для військовослужбовців, які виконують бойові завдання на території Донецької та Луганської областей, про що є відповідна довідка та подяка.

Частина перша статті 121 КАС передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Перевіривши наведене скаржником обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд апеляційної інстанції знаходить його таким, що у повному обсязі ґрунтується на суб`єктивному ставленні позивача до наведених ним обставин. Водночас зазначені доводи жодним чином не можуть сприйматись як об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача та дійсно унеможливили звернення до суду у більш стислі строки, на що правильно вказали суди попередніх інстанцій.

Обставини введення воєнного стану дійсно можуть бути визнані судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Проте, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій. Такий підхід відповідає усталеній і послідовній практиці Верховного Суду.

Довід скаржника про те, що фінансове становище підприємства через війну є надто складним, є незмістовним, оскільки підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат тощо. Поряд з цим скаржник належним чином не мотивував, в чому полягає причинно-наслідковий зв`язок між зменшенням обсягів господарської діяльності та вчиненням дій, спрямованих на звернення до суду у встановлені процесуальним законом строки. Це ж саме стосується добровільної участі директора позивача у формуваннях територіальної громади та здійснення ним доставки гуманітарних вантажів, що не є обставинами, які перешкоджали у зверненні до суду.

Така поведінка позивача не може бути визнана сумлінною, а тому колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для поновлення позивачу пропущеного строку звернення до суду.

Аналогічний підхід у подібних правовідносинах застосований Верховним Судом у постановах від 12.10.2023 по справі № 560/2291/23, від 21.09.2023 по справі № 480/5116/22, від 31.07.2023 по справі № 240/7127/23 та ін.

Колегія суддів наголошує на тому, що у встановленому процесуальним законом порядку позивач, шляхом подання відзиву, не надав відповідні та не спростував доводи апеляційної скарги щодо відсутності поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

За змістом частини першої статті 319 КАС судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 8 частини першої статті 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини четвертої статті 123 КАС якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки визнання судом першої інстанції поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду було передчасним, та оскільки відсутні інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, а позов - залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРІЙ ТРЕЙД" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку