Справа № 200/6510/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Справа№200/6510/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом адвоката Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду, через систему «Електронний суд», надійшов адміністративний позов адвоката Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з вимогами:

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №58 від 28 вересня 2023 року про відмову у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №2) визнати незаконним та скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 частини 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №2) від 22 вересня 2023 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року на посаді «наладчика скляних автоматів та напівавтоматів» в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції, з 16 березня 1990 року по 21 січня 1996 року на посаді «електромонтера по ремонту електрообладнання волочильно-калібрувальної дільниці Алма-атинських станів» в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 29 грудня 1994 року перейменовано у ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»), періоду служби в армії з 17 грудня 1984 року по 05 грудня 1986 року та до Списку №1 періоду роботи з 22 січня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді «електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання доменного цеху» у Відкритому акціонерному товаристві «Костянтинівський металургійний завод» та з урахуванням норм встановлених в статті1 4-6.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач досяг пенсійного віку та має необхідний страховий та пільговий стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте спірним рішенням відмовлено у призначенні пенсії, з посиланням на відсутність пільгового стажу, що не відповідає дійсності та підтверджується записами трудової книжки. Позивач вказав, що архівні документи Костянтинівського скляного заводу ім. Жовтневої революції та ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» передані на зберігання до архівного відділу Виконкому Костянтинівської міської Ради. При цьому, на звернення позивача повідомлено, що усі архівні документи Костянтинівського скляного заводу ім. Жовтневої революції та ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» евакуйовані у безпечне місце, тобто надати такі документи на теперішній час не можливо. Вважає прийняте відповідачем рішенням протиправним, просить його скасувати, в зв`язку з чим звернувся до суду з позовом.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов, зі змісту якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач вказав, що за доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу позивача зараховано всі періоди, які в сукупності становлять 36 років 04 місяці, до пільгового стажу зараховано лише 08 місяців згідно даним про спецстаж у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5. До пільгового стажу не зараховано спірні періоди за Списком № 1 або Списком №2, оскільки відсутня пільгова довідка відповідно до Додатку 5 Порядку №637 та накази про результати атестації робочих місць.

Від третьої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надійшли пояснення, в яких зазначено, що періоди роботи з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року на посаді наладчика скляних автоматів та напівавтоматів в Костянтинівському скляному заводі імені Жовтневої революції, з 16 березня 1990 року по 21 січня 1996 року на посаді електромонтера по ремонту електрообладнання волочильно-калібрувальної дільниці у ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» та з 22 січня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання доменного цеху у ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» не зараховані до пільгового стажу у зв`язку відсутністю пільгової довідки або рішення Комісії у зв`язку з ліквідацією підприємства Костянтинівського металургійного заводу. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувати у відповідача докази у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 22 жовтня 1998 року.

22 вересня 2023 року позивач звернувся через портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Заяву позивача, за екстериторіальністю, розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Так, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28 вересня 2023 року №58 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Згідно з вказаним вище рішенням, вік заявника 57 років 2 місяці, страховий стаж - 36 років 04 місяці, пільговий стаж (згідно з даними по спецстаж у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5) - 00 років 8 місяців.

Вважаючи протиправним рішення відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернулась із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV) врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах статті 114 Закону №1058 є досягнення особою відповідного віку, зайняття повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно з п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 174/658/16-а (провадження № К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Зі спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та відзиву на позовну заяву вбачається, що позивачу не було зараховано спірні періоди роботи у зв`язку з відсутністю пільгової довідки або рішення Комісії у зв`язку з ліквідацією підприємства - Костянтинівського металургійного заводу.

При цьому, судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 3 лютого 1990 року, щодо спірних періодів, містить наступні відомості:

- з 17 грудня 1984 року по 5 грудня 1986 року служба в Радянській Армії (запис №3);

Костянтинівський завод імені Жовтневої революції:

- 10 лютого 1987 року прийнятий в машино-ванний цех №1: виробництво віконного скла наладчиком скляних автоматів та напівавтоматів 3 розряду (запис №4);

- 22 липня 1988 року звільнений за власним бажанням (запис №6);

Костянтинівський металургійний завод імені Фрунзе:

- 16 березня 1990 року прийнятий в калібрувальний цех електромонтером по ремонту електрообладнання волочильно-калібрувального дільниці Алма-атинських станів (запис №9);

- 22 січня 1996 року переведений в доменний цех електромонтером по ремонту та обслуговуванню електрообладнання 4 розряду (запис №13);

- 1 вересня 1998 року переведений в електроремонтний цех електромонтером по ремонту повітряних ліній електропередачі (запис 14).

Так, записи трудової книжки, щодо спірних періодів роботи, засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Суд зазначає, що на час роботи позивача були чинні Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 1 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Так, період роботи позивача з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року за професією «наладчик скляних автоматів та напівавтоматів» відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Період роботи позивача з 16 березня 1990 року по 21 січня 1996 року за професією «електромонтер по ремонту електрообладнання волочильно-калібрувальної дільниці Алма-атинських станів» відноситься до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

При цьому, період роботи з 22 січня 1996 року по 31 грудня 1997 року за професією «електромонтер по ремонту та обслуговування електрообладнання доменного цеху» відноситься до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Крім того, суд зазначає, що разом із заявою про призначення пенсії позивачем були надані накази №229 від 5 серпня 1994 року та №1034 від 9 листопада 1994 року про атестацію робочих місць. Так, відповідно до наказу №1034 від 9 листопада 1994 року професія ««електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання доменного цеху» віднесена до Списку №1.

При цьому, суд звертає увагу, що в даному випадку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підстав вважати наведені в трудовій книжці відомості недостовірними, відповідачем не наведено.

Крім того, суд звертає увагу, що положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 7 липня 2014 року № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Матеріали справи не містять доказів на предмет звернення відповідачем до компетентних органів з метою з`ясування періодів роботи позивача на ВАТ «Костянтинівський металургійний завод».

Поряд з цим, пунктом 3 Порядку №18-1 передбачено, що підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів щодо проведення відповідачем перевірки наданих позивачем документів для призначення йому пенсії, тобто орган пенсійного фонду не вчинив дій направлених на всебічний, повний і об`єктивний розгляд поданих позивачем документів для призначення пенсії, переклавши цей обов`язок на позивача.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься відповіді Виконавчого комітету Костянтинівської міської Ради №05-01-31/231 від 11 жовтня 2023 року, №05-01-31/232 від 11 жовтня 2023 року, що надані на звернення позивача, відповідно до яких, усі архівні документи Костянтинівського скляного заводу ім. Жовтневої революції та ВАТ «Костянтинівський металургійний завод» евакуйовані у безпечне місце. Та на даний час надання архівних довідок неможливо.

Отже, суд вважає, що відповідачем не доведено у відповідності до ч.2 ст.77 КАС України правомірність своїх дій та рішень під час розгляду заяви позивача від 22 вересня 2023 року про призначення позивачу пенсії.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи позивача з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року на посаді «наладчика скляних автоматів та напівавтоматів» та з 16 березня 1990 року по 21 січня 1996 року на посаді «електромонтера по ремонту електрообладнання волочильно-калібрувальної дільниці Алма-атинських станів» в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе до пільгового стажу за Списком №2, та з 22 січня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді «електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання доменного цеху» за Списком №1.

Стосовно позовних вимог щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду служби в Радянській Армії з 17 грудня 1984 року по 5 грудня 1986 року.

Так, згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 17 грудня 1984 року по 5 грудня 1986 року, що також підтверджується записами трудової книжки позивача.

Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в діюЗакону України "Про пенсійне забезпечення"або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Частиною 4 ст. 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.

На період проходження позивачем військової служби діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590 (далі Положення).

За п. «к» ч. 1 пункту 109 Положення, крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Отже, відповідно до норм, що були чинними на час проходження військової служби позивачем, служба в Радянській Армії зараховувалася до стажу роботи, що слідувала по закінченню цього періоду, не залежно від того, чи строковою чи позастроковою була така служба, а також не залежно від часу працевлаштування, а також кількості наявного стажу за певною професією, що слідував за такою службою.

За трудовою книжкою позивач після військової служби працював з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року на посаді «наладчика скляних автоматів та напівавтоматів» в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції.

Оскільки судом визнано право позивача на зарахування періоду роботи з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року до пільгового стажу за Списком № 2, тому період військової служби позивача 17 грудня 1984 року по 05 грудня 1986 року, що передував такій роботі, також підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 2 згідно трудової книжки та військового квитка відповідно до вимог законодавства, що було чинним на час проходження військової служби позивачем.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, є неправомірним та підлягає скасуванню.

При цьому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року на посаді «наладчика скляних автоматів та напівавтоматів» в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції, з 16 березня 1990 року по 21 січня 1996 року на посаді «електромонтера по ремонту електрообладнання волочильно-калібрувальної дільниці Алма-атинських станів» в Костянтинівському металургійному заводі ім. Фрунзе (з 29 грудня 1994 року перейменовано у ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»), періоду служби в Армії з 17 грудня 1984 року по 5 грудня 1986 року та до Списку №1 періоду роботи з 22 січня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді «електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання доменного цеху» у Відкритому акціонерному товаристві «Костянтинівський металургійний завод».

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням норм встановлених в статті 14-6.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.14-6.2 Прикінцевих положень Закону №1058, тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений ч.1 ст. 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається: за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку; по інвалідності - з дня встановлення інвалідності; у зв`язку з втратою годувальника - з дня, що настає за днем смерті годувальника; за вислугу років - з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, але не раніше 24 лютого 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України формується у порядку, визначеному КМУ.

Суд зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №58 від 28 вересня 2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, при цьому ОСОБА_1 не заявляв до пенсійного органу клопотання щодо дати призначення пенсії.

Таким чином, суд вважає, що оскільки питання щодо обрахунку та визначення права на пенсію не вирішено відповідачем, та пенсійний орган не вирішував питання щодо дати призначення пенсії, позовні вимоги в цій частині є передчасними.

Відповідно до вимог статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням норм встановлених в статті 14-6.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду на їх передчасність.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з квитанцією від 13 листопада 2023 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 858,88 грн.

При цьому, ураховуючи, що рішення відповідача визнано судом протиправним та зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, суд вважає, що судовий збір у сплаченому розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов адвоката Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №58 від 28 вересня 2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про призначення пенсії за віком від 22 вересня 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи: з 10 лютого 1987 року по 22 липня 1988 року на посаді «наладчика скляних автоматів та напівавтоматів» в Костянтинівському скляному заводі ім. Жовтневої революції, з 16 березня 1990 року по 21 січня 1996 року на посаді «електромонтера по ремонту електрообладнання волочильно-калібрувальної дільниці Алма-атинських станів» в Костянтинівському металургійному заводі ім.Фрунзе (з 29 грудня 1994 року перейменовано у ВАТ «Костянтинівський металургійний завод»), періоду служби в армії з 17 грудня 1984 року по 5 грудня 1986 року та до Списку №1 періоду роботи з 22 січня 1996 року по 31 грудня 1997 року на посаді «електромонтера по ремонту та обслуговування електрообладнання доменного цеху» у Відкритому акціонерному товаристві «Костянтинівський металургійний завод».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв