Справа № 380/18661/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 рокусправа № 380/18661/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023.

Ухвалою від 14.08.2023 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

Ухвалою від 04.10.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у позивача наявне тимчасове посвідчення громадянина № НОМЕР_1 . Зокрема визначено місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 . У 2021 році позивач отримав тимчасове посвідчення громадянина України серія № НОМЕР_2 з метою отримання громадянства України, та зобов`язався протягом двох років припинити громадянство з російською федерацією як це передбачено Законом України «Про громадянство України». Однак через роботу моряком він не встиг подати документи до посольства російської федерації до початку війни 24 лютого 2022 року про вихід із громадянства. Листом посольства російської федерації в Туреччині від 17.04.2023 №131/ко та листом посольсьтва російської федерації в Республіці Польща від 27.02.2023 №51б/ко, було зазначено про неможливість розгляду заяви позивача про вихід із громадянства російської федерації, оскільки позивач постійно проживає на території України. Зокрема роз`яснено, що відповідно до законодавства російської федерації, заявник проживаючий на території іноземної держави, разом з документами повинен надати документ, який підтверджує дозвіл уповноваженого органу іноземної держави на постійне проживання. Також повідомлено, що громадяни, які постійно проживають на території України і бажають вийти із громадянства російської федерації, зможуть подати відповідну заяву з документи після відновлення роботи посольств в Україні. Вказує, що наразі посольства російської федерації в Україні не працюють. 09.06.2023 позивач подав декларацію про відмову від іноземного громадянства. Листом Головного управління Державної Міграційної служби України у Львівській області від 30.06.2023 року повідомлено, що саме на позивача покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати відповідний документ. Також зазначено, що питання припинення громадянства російської федерації до повноважень ДМС не належить.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 28.08.2023 (вх. № 65581), у якому зазначає, що з матеріалів справи №4650-000004155/79 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" ОСОБА_1 слідує, що позивач до заяви про оформлення набуття громадянства, відповідно до підпункту "в" пункту 24 Порядку додав зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Вказує, що незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), в розумінні пункту 1 статті 1 Закону № 2235-ІП, є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Повідомляє, що з моменту набуття громадянства України за територіальним походженням від 06.08.2021 позивач звернувся до консульства російської федерації про намір вийти із громадянства російської федерації лише 13.02.2023 та 01.03.2023 як він сам зазначає в позовній заяві. При цьому звернення до консульства подані шляхом надсилання електронною поштою. Однак, з наданих відповідей подання заяв про вихід з громадянства російської федерації здійснюється в ході особистого звернення до територіальних органів чи консульських установ з відповідними документами. Чинним законодавством України (прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 1941-ІХ) не передбачено прийняття декларації про відмову від громадянства за наведених позивачем обставин, а розрив України дипломатичних відносин з російською федерацією не впливає на суть правовідносин між сторонами. Вважає, що подання декларації із зазначенням наведеної позивачем причини є необгрунтованим заходом. Оскільки уповноважені органи російської федерації не прийняли клопотання про припинення громадянства, не відмовляли позивачу у припиненні громадянства і ще не збіг строк двох років з дня подання відповідного клопотання. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву від 01.09.2023 (вх. № 66807), у якій зазначає, що позивачем були вжиті всі можливі заходи для виходу із громадянства російської федерації, однак у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан. Між Україною і російською федерацією розірвані дипломатичні відносини - посольства російської федерації в Україні не функціонують. Саме тому, позивач звернувся із відповідними заявами до посольств російської федерації в країнах Євросоюзу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин російської федерації, документований паспортом російської федерації № 76 2714722, виданим 03.04.2020.

ОСОБА_1 01.06.2021 звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області із заявою № 4650-000004155/79 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України".

Відповідно до зобов`язання 4650-000000333 від 01.06.2021 ОСОБА_1 зобов`язується протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство рф.

Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняло рішення від 06.08.2021 про оформлення ОСОБА_1 набуття громадянства України відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України".

ОСОБА_1 09.06.2023 подав до ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області Декларацію про відмову від іноземного громадянства, у якій вказує, «Я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Російської федерації, відмовляюся від іноземного громадянства (підданства) Російської федерації у зв`язку з тим, що існують незалежні від мене причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства Російської федерації, а саме:

1) у мене уповноваженими органами Російської федерації 02.03.2023 було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) Російської федерації, проте протягом двох років я не отримав документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів Російської федерації про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував(ла). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено;

У зв`язку з викладеним вище я зобов`язуюся повернути паспорт громадянина Російської федерації до уповноважених органів цієї держави, не користуватися правами громадянина Російської федерації і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.

Мені ОСОБА_1 повідомлено, що в разі подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого не можу набути громадянство України, у тому числі невиконання взятого у цій декларації зобов`язання, рішення про набуття громадянства України скасовується згідно зі статтею 21 цього Закону України «Про громадянство України».

Листом від 30.06.2023 до ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області повідомило, що саме на особу покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати пакет про припинення іноземного громадянства виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України.

Не погоджуючись із відмовою Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон № 2235-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2235-III, громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Положенням статті 6 Закону №2235-III закріплено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини 1 вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №2235-ІІІ, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону № 2235-III, іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2235-III, зобов`язання припинити іноземне громадянство - це письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Згідно з частиною 8 статті 8 Закону №2235-III, особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Частиною 1 статті 1 Закону №2235-III передбачено, що декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №2235-III, іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 9 Закону № 2235-III, однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до частина 1 статті 1 Закону №2235-III незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства - є невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Вказаний Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до статті 19 федерального закону «Про громадянство російської федерації» (далі - закон), вихід з громадянства російської федерації особи, яка проживає на території російської федерації, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення такої особи в загальному порядку, за винятком випадків, передбачених статтею 20 цього федерального закону. Вихід з громадянства російської федерації особи, яка проживає на території іноземної держави, здійснюється на підставі добровільного волевиявлення такої особи у спрощеному порядку, за винятком випадків, передбачених статтею 20 цього федерального закону.

Статтею 32 вказаного закону встановлено, що, заява з питань громадянства російської федерації подається за місцем проживання заявника: a) особою, яка проживає на території російської федерації, - до територіального органу федерального органу виконавчої влади у сфері внутрішніх справ; б) особою, яка проживає за межами російської федерації і не має місця проживання на території російської федерації, - дипломатичного представництва або консульської установи російської федерації, що знаходяться за межами російської федерації.

Відповідно до статті 35 закону, розгляд заяви стосовно громадянства російської федерації, поданої особою, зазначеною в пункті б частини 1 статті 32 Закону, та прийняття рішення про прийняття до громадянства російської федерації чи про вихід з громадянства російської федерації в спрощеному порядку здійснюється в строк до шести місяців з дня подання заяви і всіх необхідних документів, оформлених належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до рішення ГУ ДМС України у Львівській області від 06.08.2021, ОСОБА_1 набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», що підтверджується довідкою № 4650-000000604 від 06.08.2021.

Позивач 25.08.2021 документований тимчасовим посвідченням громадянина України серії НОМЕР_2 .

У зв`язку із набуттям громадянства України позивач подав зобов`язання про припинення громадянства російської федерації протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство рф.

На виконання зазначеного зобов`язання позивач 13.02.2023 подав до консульського відділу Посольства російської федерації в Польщі заяву про вихід із громадянства рф у спрощеному порядку.

Листом від 27.02.2023 консульський відділ Посольства російської федерації в Польщі повідомив, що для виходу з громадянства росії потрібно подати нову заяву або на території російської федерації, або до консульського відділу посольства росії в іншій іноземнії державі. Для подання заяви в консульському відділі Посольства росії в Польщі відповідно до пункту 24 Положення про порядок розгляду питань громадянства російської федерації (затверджено Указом президента російської федерації від 14.11.2002 № 1325) при виході особи з громадянства російської федерації на підставі частини другої статті 19 Федерального закону від 31.05.2022 № 62-ФЗ «Про громадянство російської федерації)/ заявник, який проживає на території іноземної держави, разом із заявою повинен подати, у тому числі, документ, що підтверджує дозвіл уповноваженого органу іноземної держави на постійне проживання у цій державі (у разі відсутності цих даних у паспорті заявника). Таким документом на території Республіки Польща є посвідка на проживання ( ОСОБА_2 ). Дозвіл на тимчасове перебування не може бути прийнятий до розгляду при поданні заяви про вихід із російського громадянства.

Крім того, позивач 01.03.2023 подав до консульського відділу Посольства російської федерації у Турецькій Республіці заяву про вихід із громадянства рф у спрощеному порядку.

Листом від 17.04.2023 Посольство російської федерації у Турецькій Республіці повідомило, що відповідно до федерального закону "Про громадянство російської федерації" від 31.05.2002 № 62-ФЗ, подання заяв про вихід із громадянства російської федерації у спрощеному порядку здійснюється в ході особистого звернення заявника до територіальних органів МВС або російських сеульських закордонних установ (РКЗУ). Водночас, відповідно до роз`яснень, отриманих з Консульського департаменту МЗС росії, громадяни, які постійно проживають на території України та бажають вийти з громадянства - російської федерації, зможуть подати відповідні документи до РКЗУ лише після поновлення їхньої роботи. Крім того, відповідно до роз`яснень, отриманих з Консульського департаменту МЗС росії, у разі, якщо російські громадяни переїхали з України в будь-яку іншу країну, де функціонують російські консульські установи, вони мають право подати документи про вихід з громадянства російської федерації за місцем свого перебування.

Відповідач наполягає, що даний перелік «незалежних від особи причин» є вичерпним, а тому правові підстави для прийняття від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства відсутні.

Суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими, адже є загальновідомим фактом повномасштабне воєнне вторгнення російської федерації на територію України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (пункт 3).

До сьогодні дія воєнного стану продовжена згідно з відповідними Указами Президента України.

У зв`язку зі збройною агресією та масованим вторгненням збройних сил рф в Україну 24 лютого 2022 року були офіційно розірвані дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією.

Це означає, що посольства та консульства рф в Україні припинили свою діяльність.

Визнання офіційно цього факту не потребує додаткового доведення з боку позивача про наявність незалежної від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства), адже як в законодавстві України, так і в законодавстві рф відсутнє правове регулювання процедури припинення громадянства (підданства) за ініціативою особи в разі ведення воєнних дій між відповідними державами.

З огляду на обставини справи суд дійшов висновку про те, що позивач мав право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки він позбавлений можливості отримати документ про припинення громадянства російської федерації з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації є протиправною, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З наведених обстави суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням висновків суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (вул. Січових Стрільців, 11, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 09.06.2023 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 2147,20 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 20.12.2023.

Суддя Кедик М.В.