Справа № 320/28513/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м.Київ № 320/28513/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Солом`янського відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) у виконавчому провадженні №63291878 щодо ухилення від визначення ОСОБА_1 поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій та зобов`язати відповідача вирішити питання про визначення позивачу поточного рахунку для здійснення видаткових операцій та винесення постанови про його визначення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протягом двох робочих днів з дня отримання заяв позивача про визначення ОСОБА_1 поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій, не виніс постанову про визначення позивачу поточного рахунку для здійснення видаткових операцій, не перевірив наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно нього, не надіслав і не надав вказану постанову до банку, іншим державним виконавцям вказаного відділу, які здійснюють примусове виконання відносно боржника.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року адміністративну справу 320/28513/23 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023 ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року скасовано та адміністративну справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

24.11.2023 дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю, та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Лисенко В.І.

01.12.2023 Відділом ДЗК суду справу було передано судді для подальшого розгляду.

Ухвалою суду від 05.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14.12.2023.

У судове засідання, призначене на 14.12.2023 сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судове засідання, призначене на 19.12.2023 позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю не звертався.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що постановою головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу ДВС у м.Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Я.Є. від 15.10.2020 відкрито виконавче провадження №63291878 на підставі виконавчого документа - постанови №761/16065/20, виданої 26.06.2020 Шевченківським районним судом м.Києва. Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Я.Є. від 18.08.2021 виконавчий документ - постанову №761/16065/20, видану 26.06.2020, повернуто стягувачу - Шевченківському районному суду м.Києва на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" без подальшого виконання. Оскільки проведення виконавчих дій здійснюється державним виконавцем у відкритому виконавчому провадженні, а тому здійснення виконавчих дій щодо визнання позивачеві поточного рахунку для здійснення видаткових операцій шляхом винесення постанови про його визначення після повернення виконавчого документу неможливе. Натомість відповідач повідомив позивача своїм листом від 23.06.20203 про наявну заборгованість та реквізити для оплати штрафу за поверненим виконавчим документом. Також, відповідач зазначив про неможливість надання копії виконавчого провадження через перебіг строку його зберігання в архіві відповідача. Просив розглядати справу за відсутності відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Протокольною ухвалою суду від 19.12.2023 вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження відповідно до положень ч.9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у Солом`янському районному ВДВС у м.Києві ЦМУ управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувала постанова Шевченківського районного суду міста Києві №761/16065/20, видана 26.06.2020 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м.Києві ЦМУ управління Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Я.Є. від 15.10.2020 було відкрито виконавче провадження №63291878 з примусового виконання вищевказаної постанови Шевченківського районного суду міста Києві №761/16065/20, виданої 26.06.2020.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м.Києві ЦМУ управління Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Я.Є. від 18.08.2021 було виконавчий документ, а саме постанову Шевченківського районного суду міста Києві №761/16065/20, видану 26.06.2020, було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Також, зазначеною постановою встановлено те, що у результаті вжитих державним виконавцем заходів з`ясовано майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, а саме згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Виходом державного виконавця за адресою боржника - боржника та майна на яке можливе звернення стягнення не розшукано, про що складено акт державного виконавця. Державним виконавцем направляються електронні запити до Державної фіскальної України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями. Згідно відповідей Державної фіскальної служби України: платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно повідомлення ПФУ у м. Києві - боржник пенсію не отримує, інформація щодо отримання доходу від трудового або цивільно-правового договору відсутня.

У червні 2023 року позивач звернувся до Солом`янського районного ВДВС у м.Києві ЦМУ управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявами про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій.

На звернення позивача Солом`янський районний ВДВС у м.Києві ЦМУ управління Міністерства юстиції (м.Київ), без винесення постанови, листом від 23.06.2023 повідомив про те, що у позивача наявна заборгованість та надав реквізити для оплати штрафу на користь держави.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини третьої цієї ж статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За змістом частин першої та другої статті 56 Закону №1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи з примусового виконання у спосіб та в порядку, які визначені виконавчим документом і законом, у тому числі накладати арешт на кошти, які перебувають на рахунках боржника.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, після відкриття виконавчого провадження державний виконавець у результаті вжитих заходів з`ясував, що майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє, а саме згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Виходом державного виконавця за адресою боржника - боржника та майна на яке можливе звернення стягнення не розшукано, про що складено акт державного виконавця. Державним виконавцем направлялися електронні запити до Державної фіскальної України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями. Згідно відповідей Державної фіскальної служби України: платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно повідомлення ПФУ у м. Києві - боржник пенсію не отримує, інформація щодо отримання доходу від трудового або цивільно-правового договору відсутня.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст. 37 Закону)

На цій підставі, головним державним виконавцем Солом`янського районного ВДВС у м.Києві ЦМУ управління Міністерства юстиції (м.Київ) Марків Я.Є., керуючись ч.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову від 18.08.2021 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Суд звертає увагу на те, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), а закінчення виконавчого провадження є завершальною стадією виконавчого провадження.

У свою чергу, повернення виконавчого документу стягувачу є завершенням виконавчого провадження, з можливістю його відновлення лише за заявою стягувача у межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У даному випадку повторного звернення стягувача у межах спірного виконавчого провадження не відбулося.

Позивач у своєму позові стверджує, що звернувшись у червні 2023 року до відповідача, останній мав винести невідкладно постанову про визначення позивачеві поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

Однак суд не погоджується з таким твердженням позивача та зазначає про те, що 11.04.2023 Верховною Радою України прийнято Закон №3048-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану", який набрав чинності 06.05.2023.

Цим Законом пункт 102 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII викладено у наступні редакції: "Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

1) фізичні особи - боржники, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточного рахунку на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року, а також сплачувати податки, збори без урахування такого арешту, за умови що такий поточний рахунок визначений для здійснення видаткових операцій у порядку, встановленому цим підпунктом. Звернення стягнення у межах зазначеної суми на такому рахунку не здійснюється.

У разі накладення арешту на кошти, розміщені на декількох поточних рахунках фізичної особи - боржника в одному банку або на поточних рахунках у різних банках, для здійснення видаткових операцій має бути визначений лише один поточний рахунок фізичної особи - боржника в одному банку.

У разі наявності декількох виконавчих проваджень стосовно однієї фізичної особи - боржника для усіх виконавчих проваджень визначається один поточний рахунок для здійснення видаткових операцій. Кількість виконавчих проваджень не впливає на розмір суми, яка не підлягає зверненню стягнення і на яку фізична особа - боржник може здійснювати видаткові операції.

Для визначення такого поточного рахунку у банку фізична особа - боржник звертається до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який наклав арешт на кошти фізичної особи - боржника, із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. Заява може бути подана в паперовій формі (нарочно або засобами поштового зв`язку) або в електронній формі з дотриманням вимог, встановлених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

У заяві зазначаються номер поточного рахунку, який фізична особа - боржник просить визначити для здійснення видаткових операцій, та найменування банку, в якому відкрито такий рахунок. Фізична особа - боржник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві інформації.

Державний, приватний виконавець протягом двох робочих днів з дня отримання відповідної заяви фізичної особи - боржника виносить постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій та невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови:

надає/надсилає відповідну постанову банку (обслуговуючому банку);

перевіряє наявність інших виконавчих проваджень, відкритих стосовно фізичної особи - боржника, та, у разі якщо стосовно фізичної особи - боржника відкриті інші виконавчі провадження, одночасно надає/надсилає відповідну постанову до органів державної виконавчої служби або приватному виконавцю, які здійснюють примусове виконання у таких виконавчих провадженнях. У такому разі поточний рахунок, зазначений у відповідній постанові, вважається визначеним для здійснення видаткових операцій і в межах таких виконавчих проваджень.

Зупинення вчинення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження не є підставою для відмови у визначенні поточного рахунку для здійснення видаткових операцій.

У разі надходження від державного, приватного виконавця постанови про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника для здійснення видаткових операцій банк за визначеним у постанові рахунком здійснює видаткові операції на суму коштів у розмірі, встановленому цим підпунктом.".

Суд звертає увагу на те, що метою вказаного Закону є дозволення боржникам - фізичним особам, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, користуватися сумою у розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати (з 01.01.2023 це становить 13 400,00 грн) за умови, що боржник звернеться до виконавця з відповідною заявою.

Суд наголошує, що зазначені приписи Закону відносяться виключно до відкритих та триваючих виконавчих проваджень, які фактично перебувають на виконанні у державного чи приватного виконавця, та у межах яких виносилися постанови про накладення арешту на банківські рахунки боржника.

У даному випадку, виконавчий документ у серпні 2021 року був повернений стягувачу, у межах виконавчого провадження №63291878 арешт на грошові кошти, банківські рахунки позивача не накладався, оскільки державним виконавцем встановлена їх відсутність у позивача, згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №63291878 є завершеним, а тому у відповідача відсутні повноваження щодо визначення ОСОБА_1 поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій по завершеному виконавчому провадженню.

Окремо суд звертає увагу, що наказом Міністерства юстиції від 17.07.2023 № 2578/5 затверджено зміни до деяких нормативно-правових актів Міністерства юстиції щодо особливостей взаємодії органів державної виконавчої служби та приватних виконавців про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Відтак, відповідно до ч.4 вказаного Наказу, виконавець відмовляє боржнику у визначенні поточного рахунку в банку для здійснення видаткових операцій зокрема, у разі, якщо виконавче провадження, у якому накладено арешт на кошти боржника, закінчено на підставі статті 39 Закону або виконавчий документ у цьому виконавчому провадженні повернуто стягувачу відповідно до статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Про відмову в задоволенні заяви боржника про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій виконавець письмово повідомляє боржника в порядку, визначеному статтею 28 Закону.

За таких обставин, суд не виявив ознак порушення відповідачем прав чи свобод позивача внаслідок розгляду заяви позивача про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для здійснення видаткових операцій та надання відповідачем на вказане звернення відповідної письмової відповіді.

З огляду на вищевикладене суд визнає заявлений позов безпідставним, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні у повному обсязі.

За відсутності підстав для задоволення позову відсутні й підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Лисенко В.І.