Справа № 448/2079/23
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/2079/23
Провадження № 2-а/448/29/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

20.12.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, розглянувши матеріали позовної заяви за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС,

про: скасування постанови в справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

Адвокат Стаценко Д. звернувся до суду в інтересах громадянина ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, про: скасування постанови, в якому просив скасувати постанову №1439/20900/23 від 21.11.2023 року про порушення митних правил.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2023 року вказана адміністративна справа надійшла на розгляд судді Білоуса Ю.Б.

Вивчивши заяву про поновлення строку на звернення до суду, а також позовну заяву, додані документи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

З приводу заяви про поновлення строку звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Адвокат Стаценко Д., просить, окрім іншого, про поновлення строку на подання позову, мотивуючи в основному тим, що відповідно до постанови Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №1439/20900/23 від 21 листопада 2023 року, його довірителя визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України.

Вказує, що з 27 листопада 2023 року на території Львівської області оголошувались повітряні тривоги, через які, унеможливлювався пошук адвоката та укладення договору про надання юридичних послуг. 30 листопада 2023 року, його довіритель ОСОБА_1 разом з сім`єю перетнув контрольно-пропускний пункт «Шегині» по карті/дозволу про перетин кордону у рамках місцевого прикордонного руху серії RR6679422, номер документа ЕЕ725205 та перебував на території Республіки Польщі для забезпечення безпеки своєї сім`ї. 01 грудня 2023 року останній день для оскарження постанови, 02 та 03 грудня 2023 року були вихідними днями. З метою реалізації права на оскарження постанови та правом на отриманням правової допомоги 04 грудня 2023 року ОСОБА_2 уклав договір про надання юридичних послуг з ним, адвокатом Стаценко Д. 05 та 06 грудня 2023 року надсилались адвокатські запити для збору необхідних доказів для подачі до суду позовної заяви. Вважає, що його довіритель ОСОБА_2 строк пропустив з поважних причин, відтак просить поновити строк.

За визначенням частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Із матеріалів справи убачається, що оскаржувана постанова була винесена в присутності ОСОБА_1 , 21.11.2023 року, про що його представник зазначає у клопотанні про поновленні строку, сформоване в підсистемі «Електронний суд», між тим позов останнім подано лише 19.12.2023 року (спливу 17 календарних днів), тобто поза межами строку, визначеного законом для подання заяви про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Клопотання про поновлення пропущеного строку позивач мотивує в основному пошуком адвоката, укладення з таким договору про надання юридичних послуг і надалі адвокатськими запитами для збору необхідних доказів для подачі до суду позовної заяви.

Указані вище обставини свідчать на думку адвоката Стаценка Д., про те, що його довіритель Кульматицький В., не мав об`єктивної можливості оскаржити спірну постанову протягом десяти днів.

Надаючи правову оцінку доводам представника позивача про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суддя зазначає наступне.

Чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Ураховуючи зазначене, загальний строк для звернення до суду з позовом у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності становить десяти днів та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2019 року у справі №824/284/19-а.

Поряд з тим, частиною 1 статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до правової позиції щодо застосування норм права, викладеної Верховним Судом у постанові від 04 жовтня 2019 року у справі №820/4188/18 поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Критеріями оцінки причин поважності пропуску строку звернення до суду є: 1) обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк (є причиною); 2) обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла або тривала протягом строку, який пропущений; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Велика Палати Верховного Суду 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 зазначила, що «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

Суддя уважає, що положення як статті 286 КАС України, так і статті 289 КУпАП ніяким чином не пов`язують строк оскарження постанови із залученням адвоката (укладенням угоди про надання правничої допомоги), а лише з днем її винесення та часом отримання постанови, у цій справі це 21 листопада 2023 року.

У позовній заяві та клопотанні про поновлення строку на подання адміністративного позову представник позивача наводить обставини, які стосуються періоду з 04 грудня 2023 року (укладення позивачем угоди про надання правничої допомоги). Однак, представником позивача не наведено об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду, які б перешкоджали позивачеві в десятиденний строк, який закінчився 01 грудня 2023 року.

Отже, жодних непереборних та об`єктивних обставин, що унеможливлювали залучення позивачем ОСОБА_3 , адвоката в межах законодавчо визначеного строку оскарження постанови у позові не вказано та доказів існування таких обставин не надано.

У свою чергу, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Суддею не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку, а наведені представником позивача доводи щодо пропуску строку, є необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини суддя робить висновок про те, що звернення представника позивача Стаценка Д., із цим адміністративним позовом 19 грудня 2023 року відбулось із пропуском установленого процесуальним законом десятиденного строку.

Слід зазначити, що за належного добросовісного ставлення до своїх прав та виконання своїх обов`язків позивач не був позбавлений можливості подати адміністративний позов у межах строку, встановленого статтею 286 КАС України, проте таким правом не скористався.

Приймаючи вищевикладене, надаючи оцінку вищевикладеним обставинам в цілому, суддя уважає підстави, вказані у поданому клопотанні для поновлення процесуального строку звернення до адміністративного суду, неповажними та уважає за необхідне додатково зазначити, що Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме:

- забезпечувати юридичну визначеність і остаточність;

- захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів;

- запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства».

Отже, для вирішення питання про правильність застосування судом строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Необхідно зазначити, що пропуск строку, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України, не є безумовною підставою для повернення позовної заяви або залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

За змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними, лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджуються належними і допустимими доказами.

Зазначені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі 240/12017/19 від 31 березня 2021 року.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Викладені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 лютого 2020 року у справі 340/1019/19.

Для суду є очевидним, що причини, які перешкодили особі реалізувати право на звернення до суду у визначений процесуальним законом строк, повинні не залежати від волі заявника, мати об`єктивний характер та бути оціненими судом у наступному, зважаючи на обґрунтованість їх поважності.

Приймаючи вищевикладене та надаючи оцінку викладеним стороною позивача обставинам, як на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з цим позовом, суддя доходить до висновку про їх неповажність, оскільки вони є безпідставними та недоведеними.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Щодо недоліків позовної заяви.

Відповідно до ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно статті 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

У разі подання до суду суб`єктом владних повноважень позову про заборону політичної партії направлення копії позовної заяви та копій доданих до неї документів здійснюється відповідно до абзацу другого частини третьої статті 289-3 цього Кодексу.

До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №543/775/17, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, в порушення вимог ст.160 та 161 КАС України, стороною позивача не додано до матеріалів справи:

- оскаржуваної постанови за №1439/20900/23 від 21.11.2023 року;

- квитанцію про сплату судового збору на суму 536,80 грн.,

- докази надсилання копії позовної заяви та копій доданих документів іншим учасникам справи, оскільки вказана позовна заява подана через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до вимог статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у статті 161 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, про: скасування постанови в справі про порушення митних правил слід залишити без руху та надати стороні позивача строк для усунення зазначених недоліків.

При цьому, суддя роз`яснює стороні позивача, що таким необхідно надати копію спірної постанови №1439/20900/23 від 21.11.2023 року, квитанцію про оплату судового збору на суму 536,80 грн., докази надсилання копії позовної заяви та копій доданих документів іншим учасникам справи.

Окрім цього сторона позивача повинна також зазначити поважні причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом, оскільки зазначені стороною позивача у заяві про поновлення строку на звернення до суду обставини, на переконання судді є неповажними, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, і такими, що не заслуговують на увагу, про що було зазначено вище, у мотивувальній частині вказаної ухвали суду.

Керуючись статтями 121, 122, 123, 160, 161, 169 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, про: скасування постанови в справі про порушення митних правил, залишити без руху, надавши стороні позивача строк у 10 (десять) днів з дня вручення таким ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Попередити сторону позивача, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть усунені, то позовна заява буде таким повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Юрій БІЛОУС