Справа № 200/5908/23
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року Справа№200/5908/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не врахування заробітної плати заробітної плати ОСОБА_1 за період з жовтня 1990 року по вересень 1995 року, не проведення індексації його пенсії у 2022 та 2023 роках, а також щодо не обчислення його пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня призначення йому пенсії та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області внаслідок не проведення відповідного перерахунку за наслідком звернення позивача;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням його заробітної плати за період з жовтня 1990 року по вересень 1995 року відповідно до довідок про заробітну плату від 15.04.20215 №11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014, обчисливши розмір пенсії виходячи з 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія з дати призначення пенсії, а саме з 21.12.2021, а також збільшивши показник середньої заробітної, який враховується при обчисленні його пенсії (за 2018 2020 роки) на коефіцієнти збільшення 1,14 з 01 березня 2022 року та 1,197 з 01.03.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ознайомившись з розпорядженням про призначення пенсії, позивачем виявлено, що під час призначення йому пенсії не була врахована заробітна плата до 30.06.2000, яка підтверджена відповідними довідками, які подавались разом з заявою про призначення пенсії, його пенсія обчислена у розмірі меншому від мінімального, який передбачений ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також за період з моменту призначення до дня фактичної виплати не проведено індексацію пенсії, яка мала бути проведена в березні 2022 року та в березні 2023 року у випадку добровільного призначення пенсії відповідачем 1 на підставі заяви позивача від 21.12.2021 року. Вважає такі дії протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивач має надати до суду: оригінал документу про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії. Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/5908/23. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зокрема, зазначивши, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2022 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 по справі № 200/3043/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 призначено пенсію з 21.12.2021 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 30.07.1990 по 09.11.1992, з 16.11.1992 по 19.11.1995, з 20.11.1995 по 19.06.1997. Вказує на те, що судом не покладено зобов`язання щодо врахування довідок про заробітну плату від 15.04.20215 № 11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014. Посилається на те, що довідки про заробітну плату від 15.04.20215 № 11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014 видані підприємствами, які зареєстровано на території, яка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, відноситься до населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Також зазначає, що пільговий стаж за Списком № 1 ОСОБА_1 складає 09 років 05 місяців 11 днів. Таким чином, відсутні підстави для обчислення пенсії Позивача відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. Поряд із цим, зазначає, що перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (з я з дати призначення пенсії, а саме з 21.12.2021, а також збільшивши показник середньої заробітної, який враховується при обчисленні його пенсії (за 2018 2020 роки) на коефіцієнти збільшення 1,14 з 01 березня 2022 року та 1,197 з 01.03.2023 року.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до суду було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Окремо зазначив, що з 21.12.2021 Позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням показника середньої заробітної плати 9118,81 грн.

З 01.03.2023 виплата пенсії проводиться з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року справі № 200/3043/22.

Страховий стаж Позивача становить 29 років 4 місяці 25 днів, до якого включено період проходження строкової військової служби згідно військового квитка від 17.06.1988 серії НОМЕР_1 та період навчання згідно диплому від 28.06.1991 серії НОМЕР_2 .

Пільговий стаж Позивача становить 9 років 5 місяців 1 день. До пільгового стажу зараховано періоди з 30.07.1990 по 09.11.1992, з 16.11.1992 по 19.11.1995, з 20.11.1995 по 19.06.1997, згідно зобов`язальної частини Рішення.

Заробітна плата визначена за період з 01.01.2005 по 28.02.2017. Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески застосована за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн, індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить 0,99569, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 9079,51 грн (9118,81 х 0,99569).

Розмір пенсії Позивача з 21.12.2021 становив 2663,29 гривень.

Позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови № 118, та встановлено доплату 135,00 гривень. Розмір пенсії з 01.03.2022 становив 2798,29 гривень.

З 01.03.2023, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі - Постанова № 168), якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1,197 (6186,32 х 1,197 = 7405,03).

Відповідно до п. 6 Постанови № 168, до пенсій, призначених відповідно до Закону за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 року включно, які не підвищуються з 01.03.2023, встановлюється доплата до пенсії в розмірі 100,00 гривень.

Позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до Постанови № 168, та встановлено доплату 100,00 гривень. Розмір пенсії з 01.03.2023 становить 2898,29 гривень.

Вказує на те, що зобов`язань щодо обчислення розміру Позивача пенсії в порядку, визначеному абзацом З частини першої статті 28 Закону, судові рішення не містять.

Поряд із цим, зазначає, що оскільки Позивач не надав первинні документи, на підставі яких видані довідки про заробітну плату та відсутні Акти результатів проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок про заробітну плату, тому вищезазначені довідки не було враховано при розрахунку пенсії. Також посилається на те, що згідно з даними ІКІС ПФУ: Підсистема «Відомості з реєстру страхувальників» місце реєстрації Третього воєнізованого гірничорятувального загону загону до 02.12.2014 місто Макіївка Донецької області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України та Указу Президента України від 07.02.2019 № 32/2019 Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях є тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та одержує пенсію за віком на пільгових умовах (робота за Списком № 1), призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 21.12.2021, що сторонами не оспорюється.

Рішеннм Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року по справі №200/3043/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1: періоду роботи з 30.07.1990 року по 09.11.1992 року на посаді електрослюсаря підземного четвертого розряду на Шахті імені XXV з`їзду КПРС Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля»; періоду роботи командиром відділення з 16.11.1992 року по 19.11.1995 року на п/о «Макіїввугілля»; періоду роботи на посаді начальника зміни з охорони праці підземним з повним робочим днем в шахті з 20.11.1995 року по 19.06.1997 року у Макіївському виробничому об`єднанні по видобутку вугілля «Макіїввугілля» шахта «Червоногвардійська».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1: періоду роботи з 30.07.1990 року по 09.11.1992 року на посаді електрослюсаря підземного четвертого розряду на Шахті імені XXV з`їзду КПРС Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїввугілля»; період роботи командиром відділення з 16.11.1992 року по 19.11.1995 року на п/о «Макіївугілля»; період роботи на посаді начальника зміни з охорони праці підземним з повним робочим днем в шахті з 20.11.1995 року по 19.06.1997 року у Макіївському виробничому об`єднані по видобутку вугілля «Макіїввугілля» шахта «Червоногвардійська».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.12.2021 року про призначення пенсії.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року апеляційніу скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2022 року справі № 200/3043/22 - скасовано в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.12.2021 року про призначення пенсії.

В цій частині прийнято нове рішення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.12.2021.

В решті рішення суду залишено без змін.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2022 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 по справі №200/3043/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 призначено пенсію з 21.12.2021 відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 30.07.1990 по 09.11.1992, з 16.11.1992 по 19.11.1995, з 20.11.1995 по 19.06.1997.

З матеріалів пенсійної справи, вбачається, що страховий стаж Позивача становить 29 років 4 місяці 25 днів. Пільговий стаж Позивача становить 9 років 5 місяців 11 днів.

Судом встановлено, що довідки про заробітну плату від 15.04.20215 № 11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014 не враховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області при призначенні пенсії Позивачу, оскільки вони видані підприємствами, які зареєстровано на території, яка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, відноситься до населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно розпорядження про призначену пенсію ОСОБА_1 , застосований для обчислення пенсії позивача показник середньої заробітної плати по Україні в розмірі 9118.81, визначений за 2018 2020 роки.

Відповідно до листа Пенсійного фонду України від 08.10.2023 №2800-030203-8/56474, ОСОБА_1 з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсії Індексація заробітку та встановлено доплату до пенсії в розмірі 135,00 грн. З 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії Індексація заробітку та встановлено надбавку до пенсії в розмірі 100,00 грн.

Позивачу було роз`яснено про те, що Постановами Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році, від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році, від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році передбачено, що у 2020 році, у 2021 році, у 2022 році та у 2023 році перерахунок пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону проводиться згідно з Порядком, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,11, 1,14 та 1,197, відповідно. Тобто, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії з 01.03.2023 становить 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197).

Отже, спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно відмови позивачу у перерахунку його пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення його пенсії (за 2018-2020 р.р.) з 01.03.2022 року - 1,14 з 01.03.2023 1,197.Правомірність дій щодо відмови у здійсненні перерахуноку та виплати пенсії ОСОБА_1 з врахуванням його заробітної плати за період з жовтня 1990 року по вересень 1995 року відповідно до довідок про заробітну плату від 15.04.20215 №11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014 та відмови у перерахунку пенсії Позивачу обчисливши її розмір виходячи з 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд зазначає, що у справі відсутній спір щодо зарахування певних періодів роботи (навчання, проходження військової служби) до пільгового стажу позивача.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаютьсяЗаконом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон № 1058).

Відповідно достатті 1 Закону № 1058, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цимЗакономпенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 1статті 27 Закону № 1058розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп?Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно достатті 40цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно достатті 25цього Закону.

Ч. 2 ст. 40 Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+ ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За умовами частини 2статті 42 Закону №1058для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

За приписами пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другоїстатті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124, у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 1 постанови КМУ від 16 лютого 2022 року № 118 установлено що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 року, № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Аналогічна норма міститься в пункті 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168, якою передбачено відповідне збільшення на коефіцієнт 1,197.

Водночас і п. 1 постанови КМУ від 16 лютого 2022 року № 118 і п. 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168 містять відсилочну норму до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою КМУ № 124 від 20.02.2019 року затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено що цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають зокрема пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058-IV).

Пунктом 4 Порядку затверджено механізм обчислення коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, який в подальшому затверджується Кабінетом Міністрів України і відображений зокрема в п. 1 постанови КМУ від 16 лютого 2022 року та п. 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 року № 168.

Пунктом 7 Порядку передбачено що збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується зокрема під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону).

Абзацом третім частини третьої статті 45 Закону 1058-IV передбачено, що якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Тобто внаслідок такого переведення застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за 3 роки, які передують року звернення за переведенням на пенсію за віком і відповідно він і підлягає збільшенню на відповідні індекси, визначені Кабінетом Міністрів України.

Отже, п. 7 Порядку вказує на змінюваність об`єкту індексації (показника середньої заробітної плати по Україні). У всіх інших випадках індексується той показник середньої заробітної плати, який застосовано при обчисленні пенсії.

Суд також зазначає, що єдиним випадком, коли Порядком винятково конкретизовано показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню і який відрізняється від того, який застосовано при обчисленні пенсії особи є випадок, передбачений у п. 5 Порядку, яким передбачено що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відтак, цією нормою врегульовано єдиний винятковий випадок коли показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню на відповідний коефіцієнт відрізняється від того, який застосовується при обчисленні пенсії особи, а саме у 2019 році (визначений станом на 01.10.2017 і який становить 3764,4 грн.) та цієї проіндексованої у 2019 році пенсії під час наступних перерахунках. Однак, це правило втрачає дію у випадку, передбаченому пунктом 7 Порядку.

Отже, особам, які у 2019 році мали право на індексацію пенсії її індексація проводилась і проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, визначеного станом на 1 жовтня 2017 р., крім випадку настання обставин, передбачених пунктом 7 Порядку.

Крім того, особам, які у 2019 році право на індексацію не мали та/або яким індексація пенсії не проводилась збільшенню підлягає саме той показник середньої заробітної плати, який фактично застосовано при обчисленні пенсії. Іншого не визначено ні Порядком, ні іншими нормативно-правовими актами.

Проте, як вбачається з розрахунку заробітку (розпорядження про призначення пенсії), показник середньої заробітної плати який враховується для обчислення пенсії позивача з березня 2022 року не збільшено на коефіцієнт збільшення 1,14, а з березня 2023 не збільшено на коефіцієнт збільшення 1,197.

В той же час, з листа Пенсійного фонду України від 08.10.2023 №2800-030203-8/56474 вбачається що він індексує показник середньої заробітної плати 3764,40 грн.

Як вбачається з інформації щодо показників середньої заробітної плати по Україні, яка розміщена на офіційному сайті Пенсійного фонду України, показник середньої заробітної плати за 2014 рік - 3149 гривень 45 коп., за 2015 рік - 3 661 гривень 41 коп., за 2016 рік - 4 482 гривень 35 коп.

З врахуванням ст. 40 Закону № 1058-IV, відповідно до якої показник середньої заробітної плати визначається за 3 попередні роки, відповідний показник за 2014, 2015 та 2016 роки і визначений для застосування у 2017 році, який становить 3764, 40 грн., і який відповідно до п. 5 Порядку застосовується для індексації у 2019 році та проіндексованих у 2019 році пенсії.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено відповідачем в його листі, позивачу у 2019 році пенсія не індексувалась в силу того, що ще не була призначена і індексації підлягає саме той показник середньої заробітної плати, який застосовано при обчисленні його пенсії (7405,03, визначений за 2016 2018 роки).

Застосований для обчислення пенсії позивача показник середньої заробітної плати по Україні в розмірі 9118,81 грн., визначений за 2018-2020 роки підтверджується розпорядженням про призначену пенсію, а саме розрахунком заробітку.

Як вже встановлено судом, та про що зазначено вище, ОСОБА_1 з 01.03.2022 проведено перерахунок пенсії Індексація заробітку та встановлено доплату до пенсії в розмірі 135,00 грн. З 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії Індексація заробітку та встановлено надбавку до пенсії в розмірі 100,00 грн.

Також, Позивачу було роз`яснено про те, що Постановами Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році, від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році, від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році передбачено, що у 2020 році, у 2021 році, у 2022 році та у 2023 році перерахунок пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону проводиться згідно з Порядком, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,11, 1,14 та 1,197, відповідно. Тобто, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії з 01.03.2023 становить 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки цей проіндексований неналежний показник (який застосовувався у 2019 році та становить 3764,40 грн.) є меншим від того, який до обчислення пенсії позивача застосований (9118,81 грн.), але при цьому його не індексуючи приходить до помилкового висновку що позивач права на індексацію не має та встановлює щомісячну доплату, передбачену для пенсій, які не підвищуються з 1 березня 2022 року, з березня 2023 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону 1058 в розмірі 135 грн. та 100 грн., є протиправною бездіяльністю, а пенсія позивача підлягає індексації.

Щодо посилання представника відповідача на те, що надані заявником довідки про заробітну плату від 15.04.20215 № 11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014 видані підприємствами, які зареєстровано на території, яка відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, відноситься до населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд зазначає наступне.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Суд наголошує, що на практиці Міжнародного суду ООН щодо окупованих територій сформульовані висновки (намібійські винятки), згідно яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження права громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10 травня 2001 року, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі Мозер проти Республіки Молдови та Росії наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою] (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23 лютого 2016 року, § 142).

З огляду на принципи, сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

Також, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону N 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Згідно з пунктом 2.1 Порядку N 22-1 передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 цього Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Отже, обов`язковою умовою для обчислення чи перерахунку пенсії з урахування заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є надання особою відповідної довідки.

З вищенаведених правових норм вбачається, що за бажанням особа має право звернутися до органу Пенсійного фонду за обчисленням пенсії із врахування заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року, надавши довідку про заробітну плату, яка має містити інформацію про назву первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Така довідка є підставою для обчислення пенсії за умови її підтвердження первинними документами, на які у відповідній довідці має бути посилання. В свою чергу підтвердження достовірності даних довідки здійснюється шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації, а не шляхом покладення на особу, яка звернулася за перерахунком (призначенням) пенсії, обов`язку щодо надання цих первинних документів.

Серед обов`язків особи в разі прийняття рішення про реалізацію права на врахування заробітної плати до 30.06.2000 є лише надання відповідної інформації у вигляді довідки (довідок).

Звертаючись до пенсійного органу позивачем було подано довідку про отриману ним під час роботи заробітну плату на підприємстві, щодо якого в подальшому порушено ліквідаційну процедуру та зокрема надано первинні документи, що також підтверджують його заробітну плату у цей період. Пунктом 2 частини 1 статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: проводити планові та позапланові перевірки у порядку, передбаченому законом. Згідно із частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Зазначений висновок сформований Верховним Судом у постановах від 19 вересня 2019 року у справі № 227/2041/17, № 686/21006/16-а, від 16 грудня 2019 року 756/11764/16-а.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для врахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 довідок про заробітну плату від 15.04.20215 №11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014.

Таким чином, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Щодо відмови у перерахунку пенсії Позивачу обчисливши її розмір виходячи з 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI (далі - Закон №345-VI) передбачено, що його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Як встановлено судом, позивач отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим її розмір обчислюється згідно із Законом України № 1058 і визначається індивідуально залежно від тривалості набутого шахтарем страхового стажу та величини одержуваного заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідно до ст.27 Закону №1058, розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп x Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Статтею 8 Закону №345-VI, встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічні положення закріплені і в абз.1 частини першої статті 28 Закону №1058, а саме мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.1 Закону №1058, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Отже, державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, не нижче трьох прожиткових мінімумів, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, розмір пенсії розраховується за правилами, визначеними ст.27 Закону №1058, і за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року, що передбачено ч. 3 ст. 24 Закону № 1058.

Тобто розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, визначається з урахуванням їх стажу та заробітку. До одержаного розміру встановлюється доплата за понаднормовий стаж (по 1% розміру пенсії, але не більш як 1% мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу: чоловікам - понад 35, а жінкам - понад 30 років, як це визначено абзацом 1 частини першої ст.28 Закону №1058).

Як вже встановлено судом, та про що зазначено вище, відповідно до матеріалів пенсійної справи, Страховий стаж Позивача становить 29 років 4 місяці 25 днів. Пільговий стаж Позивача становить 9 років 5 місяців 1 день.

Враховуючи, що у справі відсутній спір щодо зарахування певних періодів роботи (навчання, проходження військової служби) до пільгового стажу позивача, а станом на час розгляду даної справи згідно матеріалів пенсійної справи у позивача відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, суд дійшов висновку, що вимоги в частині перерахунку пенсії обчисливши її розмір виходячи з 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, ДОНЕЦЬКА область, місто Слов`янськ , площа Соборна, будинок 3, ), Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не врахування при призначенні пенсії ОСОБА_1 довідок про заробітну плату від 15.04.20215 №11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014 та щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної згідно із Законом України 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 21.12.2021 року, та не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 та у розмірі 1,197.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 21.12.2021 року, та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», починаючи з 01.03.2022 року, та здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу з урахуванням індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», починаючи з 01.03.2023 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням його заробітної плати за період з жовтня 1990 року по вересень 1995 року відповідно до довідок про заробітну плату від 15.04.20215 №11-52/73, від 22.12.2014 № 723 та № 524 від 22.12.2014.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 700 (сімсот) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ознайомившись з розпорядженням про призначення пенсії, позивачем виявлено, що під час призначення йому пенсії не була врахована заробітна плата до 30.06.2000, яка підтверджена відповідними довідками, які подавались разом з заявою про призначення пенсії, його пенсія обчислена у розмірі меншому від мінімального, який передбачений ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а також за пері

Суддя О.О. Галатіна