Справа № 200/6497/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 року Справа№200/6497/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2023 року з використанням модуля «Електронний кабінет» адвокатка Верченко О.О., представниця ОСОБА_1 , подала до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 15.09.2023 №07 щодо відмови в призначенні пенсії позивачу;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 з повним робочим днем під землею згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 :

- до стажу роботи, який передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, періоди роботи з 06.02.1997 по 10.04.1998, з 26.05.1998 по 16.07.2001, з 13.02.2002 по 10.06.2002, з 10.10.2003 по 31.07.2005,

- на провідній посаді періоди роботи з 11.06.2002 по 09.10.2003, з 12.09.2005 по 31.01.2007, з 08.02.2007 по 05.12.2008, з 15.12.2008 по 22.07.2009, з 28.07.2009 по 05.10.2010, з 01.11.2010 по 02.11.2011, з 18.07.2011 по 08.02.2012, з 12.11.2012 по 02.09.2021, з 06.09.2021 по 21.06.2022 із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 21 червня 2022 року звернувся до Пенсійного фонду України для призначення пенсії, набувши необхідного стажу роботи 25 років. 29 червня 2022 року Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Рівненській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №07, оскільки відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відсутній пільговий стаж роботи, передбачений вказаною статтею. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі №200/3927/22 було скасовано рішення №07 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 06.02.1997 по 10.04.1998, з 26.05.1998 по 16.07.2001, з 13.02.2002 по 10.06.2002, з 11.06.2002 по 09.10.2003, з 10.10.2003 по 31.07.2005, з 12.09.2005 по 31.01.2007, з 08.02.2007 по 05.12.2008, з 15.12.2008 по 22.07.2009, з 28.07.2009 по 05.10.2010, з 01.11.2010 по 02.11.2011, 18.07.2011 по 08.02.2012, з 12.11.2012 по 02.09.2021, з 06.09.2021 по 21.06.2022 з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства. 15 вересня 2023 року відповідачем прийнято рішення №07 про відмову в призначенні пенсії, з якого, на думку позивача, вбачається, що право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як і зарахування стажу роботи в підземних умовах який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідачем не розглядалося. Позивач вважає, що його пільговий стаж відповідно до записів трудової книжки та із застосуванням роз`яснень Міністерства Соціальної політики від 20.01.1992 № 8 складає: пільговий стаж, порахований в одинарному розмірі, становить 23 роки 07 місяців 22 дня, пільговий стаж на підземних роботах за постановою №202 становить 06 років 05 місяців 17 днів, робота на непровідних професіях (зараховується до пільгового стажу без кратності), пільговий стаж на підземних роботах провідної професії становить (без урахування кратності) 17 років 02 місяці 05 днів, додатковий стаж відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 за роботи на провідній професії «прохідник» становить 04 роки 03 місяці, пільговий стаж з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці (за провідну посаду) складає 26 років 10 місяців 22 дні.

Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області подало відзив на позову заяву, в якому позовні вимоги не визнало, просило відмовити в їх задоволенні з таких підстав. 21.06.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було розглянуто вказану заяву позивача та 29.06.2022 за №07 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно із ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.05.2023 у справі №200/3927/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.06.2022 №07 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах скасовано, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.2022 про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 06.02.1997 по 10.04.1998, з 26.05.1998 по 16.07.2001, з 13.02.2002 по 10.06.2002, з 11.06.2002 по 09.10.2003, з 10.10.2003 по 31.07.2005, з 12.09.2005 по 31.01.2007, з 08.02.2007 по 05.12.2008, з 15.12.2008 по 22.07.2009, з 28.07.2009 по 05.10.2010, з 01.11.2010 по 02.11.2011, 18.07.2011 по 08.02.2012, з 12.11.2012 по 02.09.2021, з 06.09.2021 по 21.06.2022 з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

На виконання вказаного рішення до пільгового стажу за Списком №1 зараховано всі спірні періоди, що підтверджується розрахунком стажу. Страховий стаж позивача становить 44 роки 11 місяців 9 днів. Пільговий стаж роботи становить 23 роки 8 місяців 17 днів. Станом на дату звернення 21.06.2022 до органів Пенсійного фонду України вік позивача становив 43 роки 1 місяць 18 днів.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було повторно розглянуто заяву позивача та 15.09.2023 за №07 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", через відсутність необхідного пенсійного віку 50 років.

20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20 листопада 2023 року у відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 .

21 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

29 червня 2022 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №07 про відмову у призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу роботи.

04 травня 2023 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/3927/22, яке набрало законної сили 13 липня 2023 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 червня 2022 року про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 06.02.1997 по 10.04.1998, з 26.05.1998 по 16.07.2001, з 13.02.2002 по 10.06.2002, з 11.06.2002 по 09.10.2003, з 10.10.2003 по 31.07.2005, з 12.09.2005 по 31.01.2007, з 08.02.2007 по 05.12.2008, з 15.12.2008 по 22.07.2009, з 28.07.2009 по 05.10.2010, з 01.11.2010 по 02.11.2011, 18.07.2011 по 08.02.2012, з 12.11.2012 по 02.09.2021, з 06.09.2021 по 21.06.2022 з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

15 вересня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №07, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного пенсійного віку.

Згідно з рішенням вік заявника 43 роки 1 місяць 18 днів, страховий стаж особи становить 44 роки 11 місяців 9 днів, пільговий стаж роботи становить 23 роки 7 місяців 2 дні. За доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди. На виконання Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/3927/22 від 04.05.2023 до пільгового стажу зараховано всі періоди.

Згідно з формою РС-право робота ОСОБА_1 в період з 09 лютого 1997 року по 21 червня 2022 року зарахована до Списку №1.

За даними «Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 » (форма ОК-5) спеціальний стаж за період з 1999 року по 2022 рік облікований за кодами ЗПЗ013А1; ЗПЗ014А1; ЗПЗ014А2.

В трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана 15 липня 2001 року на ім`я ОСОБА_1 , містяться такі записи про роботу:

06.02.1997 прийнятий електрослюсарем черговим з ремонту обладнання на ділянку зв`язку,

15.05.1997 переведений електрослюсарем черговим по ремонту обладнання третього розряду,

10.04.1998 звільнений за власним бажанням;

26.05.1998 прийнятий учнем гірника підземного,

17.07.1998 переведений підземним гірником,

01.03.1999 переведений учнем підземного електрослюсаря,

07.09.1999 переведений підземним електрослюсарем,

16.07.2001 звільнений в зв`язку із ліквідацією підприємства;

13.02.2002 прийнятий машиністом підземних установок,

11.06.2002 переведений учнем прохідника,

03.09.2002 переведений прохідником з повним робочим днем в шахті,

10.10.2003 переведений гірником підземним з повним робочим днем під землею,

04.03.2004 переведений учнем гірника з ремонту гірничих виробок.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06 жовтня 2014 року (далі - Інструкція №58), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції №58 якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 №1058-ІV).

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Отже, під час обчислення страхового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, тобто до 01 січня 2004 року, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а за періоди після 01 січня 2004 року - відповідно до вимог Закону№1058-ІV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

З наведених підстав суд не погоджується з аргументами позивача про те, що його пільговий стаж роботи слід обчислювати згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV Закону №1058-ІV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

За приписами частини 1 та 2 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Відповідно до довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (додаток 3 до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року №7-6 «Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за №1000/9599 та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152):

код ЗПЗ013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

код ЗПЗ014А1 - працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років,

код ЗПЗ014А2 - працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 (далі - Список №202).

Згідно зі Списком №202 усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) терміном не менше 25 років, мають право на пенсію незалежно від віку.

При цьому Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджені Кабінетом Міністрів України, які були чинними в період з 1997 по 2022 роки включали в себе як професії працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, так і провідні професії: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих по видобутку вугілля.

З аналізу вищенаведених положень законодавства висновується таке.

По-перше, пенсія за віком на пільгових умовах призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (пункт 1 частина 2 статті 114 Закону №1058-ІV).

По-друге, пенсія незалежно від віку призначається працівникам, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років (частина 3 статті 114 Закону №1058-ІV).

Судом встановлено, що дату подання заяви про призначення пільгової пенсії в системі персоніфікованого обліку спеціальний стаж позивача був облікований за кодами ЗПЗ013А1; ЗПЗ014А1; ЗПЗ014А2.

Отже, при обчисленні стажу для розрахунку права (форма РС-право) відповідач зобов`язаний був обчислити спеціальний стаж позивача окремо за кожним із кодів обліку пільгового стажу, оскільки такі відомості є визначальними для вирішення питання чи має право позивач на призначенні пенсії на пільгових умовах: або на підставі пункту 1 частина 2 статті 114 Закону №1058-ІV), або на підставі частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV.

Судом встановлено, що відповідач не дотримався вказаних вимог і обчислив пільговий стаж позивача за тільки Списком №1, а підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії зазначив статтю 114 Закону №1058-ІV без посилання на її частину чи пункт.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

З наведених підстав, суд вважає, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо застосування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20 січня 1992 року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Роз`яснення №8).

Відповідно до Роз`яснення №8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Отже, відповідно до Роз`яснення №8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону №1788-XII.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018 до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону №1058-IV, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV враховують Роз`яснення №8.

Із зазначеного слідує, що Роз`яснення №8 підлягає врахуванню відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу на підставі частини 3 статті 114 Закону №1058.

Обчислення страхового стажу та визначення розміру пенсії є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ; суд не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень (постанови Верховного Суду від 1 жовтня 2019 року у справі №804/3646/18 та від 21 грудня 2019 року у справі №663/574/17).

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 у справі №348/2160/15-а (провадження №К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд враховує вказані висновки Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)).

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку, що рішення про відмову в призначенні пенсії №07, прийняте 15 вересня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки права позивача порушені, але прийняття рішення на користь останнього, в тому числі щодо зарахування періодів роботи до відповідного стажу належить до безпосередніх повноважень територіального органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатом розгляду якої прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Зважаючи на те, що у спірних правовідносинах відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не використав надані йому дискреційній повноваження для вирішення питання про призначення пенсії, про які було зазначено в рішенні, що змусило позивача звернутися до суду із даним позовом, судовий збір, сплачений останнім, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (частина 1 статі 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 3-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 215, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: місто Рівне, вулиця Борисенка Олександра, будинок 7, , ел. пошта: , тел. (0362)633342, (0362)261813) задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії №07, прийняте 15 вересня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 21 червня 2022 року, за результатом розгляду якої прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко