Справа № 320/34788/23
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування наказу

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства юстиції , в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення" та поновити на роботі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі суд першої інстанції виходив з того, що на день звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення" та поновлення на роботі було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала адміністративна справа за №640/24557/20 предметом розгляду якої були наступні позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Мін`юсту, яка полягає у затримці виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суду Касаційного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі №826/2778/14 про поновлення ОСОБА_1 на посаді;

- визнати протиправними дії Мін`юсту щодо видання наказу від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення" про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу внутрішнього аудиту діяльності апарату та територіальних органів Управління внутрішнього аудиту з 30.03.2020 за відсутності зазначеної посади у структурі підрозділу та штатному розпису;

- скасувати наказ Мін`юсту від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення" щодо звільнення ОСОБА_1 з посади з припиненням державної служби, як незаконний з часу його видання;

- поновити ОСОБА_1 на роботі.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.09.2022 у справі №640/24557/20, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом позову в адміністративній справі №640/24557/20, як і у даній справі - №320/34788/23, є питання правомірності винесення відповідачем наказу від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення" .

Таким чином, судовим рішення у справі №640/24557/20 вже було надано оцінку оскаржуваному наказі Міністерства юстиції України від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення".

Колегія суддів звертає увагу, що звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 також просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення" та поновити на роботі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вже існує судове рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, що виключає можливість повторного відкриття провадження в аналогічній адміністративній справі.

Щодо доводів апелянта про те, що нова обставина, яка з`явилася або змінилася після розгляду справи, є підставою для звернення з новим позовом для вирішення спірних правовідносин, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі № 826/2778/14 згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14.02.2020 № 669/к «Про поновлення на роботі» ОСОБА_1 поновлено на посаді головного спеціалісту відділу внутрішнього аудиту діяльності апарату та територіальних органів Управління внутрішнього аудиту з 03 лютого 2014 року.

21 лютого 2020 року листом №1891/14.1/20 Міністерство юстиції України повідомило позивача, що у зв`язку зі змінами у структурі апарату Міністерства юстиції України та внесенням змін до штатного розпису апарату Міністерства юстиції України посада, на яку його поновлено, скорочена. З огляду на викладене, ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Наказом Міністерства юстиції України від 27 березня 2020 року №1307/к позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу внутрішнього аудиту діяльності апарату та територіальних органів Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України 30 березня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність відповідача, а також прийнятий ним наказ про звільнення, позивач звернувся до суду з позовом (справа №640/24557/20) за захистом своїх прав та законних інтересів.

Колегія суддів звертає увагу, що під час розгляду справи №640/24557/20 досліджувалось питання правомірності наказу Міністерства юстиції України, яким позивача звільнено з 30 березня 2020 року з роботи у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців з припиненням державної служби відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу».

Водночас, слід зазначити, що факт скорочення посади головного спеціаліста відділу внутрішнього аудиту діяльності апарату та територіальних органів Управління внутрішнього аудиту Міністерства юстиції України не заперечувався позивачем.

Таким чином, під час розгляду справи №640/24557/20 було встановлено, що позивача звільнено у зв`язку зі скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури та штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців.

Звертаючись до суду першої інстанції із даним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.03.2020 №1307/к "Про звільнення" та поновлення на роботі (справа №320/34788/23) ОСОБА_1 зазначив, що йому не було відомо про скорочення посади на час звернення до суду із позовом у справі № 640/24557/20.

ОСОБА_1 зазначає, що витяг з наказу Міністерства юстиції України від 06.06.2014 № 1018/к «Про внесення змін до структури та штатної чисельності працівників апарату Міністерства юстиції України», надісланий йому Міністерством юстиції України із супровідним листом від 22.09.2023 № 125082/ПІ-Я-3979/14.9, витяги зі штатних розписів апарату Міністерства юстиції України від 14.01.2014 та від 17.06.2014, Табель обліку використання робочого часу за лютий та березень 2020 року, надіслані йому Міністерством юстиції України із супровідним листом від 29.08.2023 № 113789/ПІ-Я-3445/14.9, що є належними, достовірними та достатніми доказами, які підтверджують нові обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та підтверджують відсутність підстав для його звільнення згідно з наказом Міністерства юстиції України від 27.03.2020 № 1307/к «Про звільнення», у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовим.

Позивач вважає, що нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, є підставою для звернення з новим позовом для вирішення спірних правовідносин.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зокрема є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, вищевказані обставини, на які посилається апелянт можуть бути розцінені судом як нововиявлені обставини, в межах адміністративної справи №640/24557/20.

Крім того, слід зазначити, що нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не може бути підставою для звернення з новим позовом для вирішення спірних правовідносин, але справу може бути переглянуто за нововиявленими обставинами, якщо будуть істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 312, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено «21» грудня 2023 року.