Справа № 260/5585/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2023 року м. Ужгород№ 260/5585/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військова частина № НОМЕР_1 Військова частина № НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_2 ,в/ч НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини № НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Військової частини № НОМЕР_2 , якою просить:

1. Прийняти до розгляду дану позовну заяву та відкрити провадження у справі в порядку встановленому адміністративним процесуальним законодавством.

2. Ухвалити рішення, яким задовольнити даний позов, а саме:

- Визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_1 / АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 /, щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі - 100 000 грн. починаючи з серпня 2022р. по січень 2023р. пропорційне дням участі у бойових діях військовослужбовцю Державної прикордонної служби - ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_5 /, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість у повному обсязі - додаткової винагороди, які не отримав Позивач.

- Визнати протиправною бездіяльність Військової частини № НОМЕР_2 щодо неповного нарахування та не виплати повної додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі - 100 000 грн. починаючи з серпня 2022р. по січень 2023р. пропорційне дням участі у бойових діях військовослужбовцю Державної прикордонної служби - ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_5 / зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити заборгованість у повному обсязі - додаткової винагороди, які не отримав Позивач.

Також просить витребувати письмові докази.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу в прикордонному загоні Державної прикордонної служби України /Луганський прикордонний загін імені Героя України полковника Євгена Пікуса - (в/ч № 9938) військове формування Державної прикордонної служби України, підпорядковане Східному регіональному управлінню. З серпня 2022 року - ОСОБА_1 відряджений був до ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч № НОМЕР_2 ) Позивач приймав та приймає участь у бойових діях та бойових зіткненнях. Однак всупереч постанові Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 додаткову винагороду у повному розмірі пропорційно часу його участі у бойових діях у спірний період не отримував. Таку бездіяльність відповідачів вважає протиправною та такою, що порушує його права, які підлягають захисту в судовому порядку.

10 липня 2023 року ухвалою ЗОАС було відкрито спрощене позовне провадження та запропоновано відповідачам надати відзив на позов та зобов`язано надати докази.

18 липня 2023 року від Військової частини № НОМЕР_2 надійшов відзив на позов, в якому надано інформацію, що в період, за який позивач просить стягнути додаткову винагороду , він перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 .Крім того зазначає, що НОМЕР_6 прикордонний загін Державної прикордонної служби України не погоджується з позовними вимогами, не визнає їх повністю і вважає їх необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства, і тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. В оперативному підпорядкуванні НОМЕР_6 прикордонного загону Позивач перебував до 29 грудня 2022 року, а наказом №1015-ОС від 29 грудня 2022 року був виключений з оперативного підпорядкування НОМЕР_6 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_2 ). Інформація про проходження Позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_7 прикордонний загін) та у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_8 прикордонний загін) в НОМЕР_6 прикордонному загоні відсутня.

Крім цього, у відповідача - НОМЕР_6 прикордонного загону наявні обґрунтовані сумніви щодо підсудності даної справи Закарпатському окружному адміністративному суду. Додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не відноситься до складу грошового забезпечення. Як вбачається з розрахункових листів стосовно Позивача за період з січня 2023 по червень 2023, з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, відповідно до рапортів безпосереднього керівника підрозділу, Позивач в період з 01.01.2023 по теперішній час отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання Позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 гривень.

Оскільки Позивач на підставі наказу №1020-ОС від 30.12.2022 року зарахований у списки особового складу загону та всіх видів забезпечення, і прибув 30 грудня для подальшого проходження військової служби із НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), то додаткова винагорода до 30000 гривень за грудень 2022 5 прикордонним загоном йому не виплачувалась, оскільки військовослужбовцям НОМЕР_6 прикордонного загону така нагорода виплачена 22 грудня 2022 на підставі наказу № 982-ОС від 21.12.2022. Тобто до січня 2023 у НОМЕР_6 прикордонному загоні Державної прикордонної служби були відсутні підстави для нарахування та виплати Позивачу додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень. Зазначає, що нарахування та виплата збільшеної до 100 тис. додаткової винагороди проводиться при безпосередній участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. І оскільки така, як видно з банківської виписки, здійснювалась частково (відповідно пропорційної участі в таких діях), відповідно правових підстав як для опрацювання рапорту (донесення) командиром підрозділу про участь Позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, повністю за весь період не було підстав. Вказують, що по-перше НОМЕР_6 прикордонному загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) не відомі факти про те, що Позивач начебто брав участі в безпосередніх бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони протягом всього періоду з серпня 2022 року по січень 2023 року включно, а по-друге згідно Наказів Головнокомандуючого Збройних Сил України за № 26 від 02.02.23 та за №52 від 01.03.2023, Сумська область та ії окремі райони взагалі не визначені в переліку районів ведення воєнних (бойових) дій за січень та лютий 2023 року. Відтак, були відсутні правові підстави для опрацювання інформації про дні безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за всі дні починаючи з 01.08.2022 по 29.12.2022 включно, та за січень 2023 року.

Разом з цим, НОМЕР_6 прикордонний загін не погоджується із твердженням позивача, що йому не здійснено виплату додаткової винагороди в розмірі до 70000 гривень за період грудень 2022 року. Виходячи із аналізу перелічених норм законодавства, право на отримання спірної додаткової винагороди пов`язано не тільки із статусом військовослужбовця, а із безпосередньою участю в бойових діях, то вимоги Позивача є необґрунтованими, а діями НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України не порушувалось прав та інтересів Позивача, відтак слід відмовити в позові загалом, та зокрема у вимогах до в/ч НОМЕР_2 .

20 липня 2023 року ухвалою ЗОАС було вирішено перейти до загального позовного провадження та залучити в якості співвідповідача: - військову частину НОМЕР_3 , яку зобов`язано надати суду всі документи, які стосуються нарахування та виплати грошового забезпечення позивача ( місять , вид, сума), а також накази про їх виплату , залучити в якості третьої особи без самостійних вимог: Міністерство оборони України, яке суд зобов`язав надати контактні дані військової частини НОМЕР_3 . Однак такі інформацію не було надано.

27 жовтня 2023 року від Військової частини № НОМЕР_2 надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначено, що під час свого перебування в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_6 прикордонного загону, Позивач в жодних бойових діях на території Сумської області участі не брав, та був задіяний виключно в інженерних роботах по облаштуванню позицій НОМЕР_6 прикордонного загону на території Сумської області. Згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26, від 01.03.2023 № 52, від 01.04.2023 №89, від 01.05.2023 №111, від 01.06.2023 №147 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 січня 2023 року, з 01 по 28 лютого 2023 року, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023 відповідно. Згідно зазначених наказів Сумська область не включена до районів ведення воєнних (бойових) дій. Враховуючи викладене, фактично починаючи з 01.01.2023 по теперішній час, відсутня обов`язкова умова для здійснення виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000 гривень, яка передбачена п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а саме «перебування безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів».

15 листопада 2023 року від Військової частини № НОМЕР_2 надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначено, що наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.08.2022 за №439-ОС, на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2022 № 25-1522-Е, розпорядження Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17.07.2022 № 25-1098-Е, наказу по 5 прикордонному загону від 05.08.2022 № 245-АГ, головного сержанта ОСОБА_2 , який прибув з НОМЕР_8 прикордонного загону, зараховано в оперативне підпорядкування 5 прикордонного загону. Під час свого перебування в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_6 прикордонного загону, Позивач в жодних бойових діях на території Сумської області участі не брав, та був задіяний виключно в інженерних роботах по облаштуванню позицій різних підрозділів НОМЕР_6 прикордонного загону на території Сумської області, що підтверджується витягом з додатку до наказу по НОМЕР_6 прикордонному загону від 17.11.2022 року за №910-АГ, до участі в бойових діях залучений не був. Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.12.2022 за №1015-ОС, на підставі наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.12.2022 № 508-ОС, військовослужбовець ОСОБА_3 виключений з оперативного розпорядження. Військовослужбовець ОСОБА_3 на підставі наказу №1020-ОС від 30.12.2022 року зарахований у списки особового складу загону та всіх видів забезпечення, і прибув 30 грудня 2022 року для подальшого проходження військової служби із НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), тобто до 30.12.2022 Позивач перебував на фінансовому забезпеченні в НОМЕР_8 прикордонному загоні (в/ч НОМЕР_3 , Луганський ПЗ).

15 листопада 2023 року від Військової частини № НОМЕР_1 надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначено оскільки ОСОБА_1 не проходив службу у НОМЕР_7 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ), відповідно НОМЕР_7 прикордонний загін не володіє інформацією про рух та перебування в/ч позивача з моменту подачі позову та у даний час, відсутні накази згідно якого проведені перерахування та виплатити позивачу ОСОБА_1 , з серпня 2022 року по січень 2023 року - додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі - 100 000 гривень пропорційною у розрахунку на місяць, довідка про нарахування та сплату грошового забезпечення та інших сплат, додаткових виплат помісячно з серпня 2022р. по 01.01.2023р. ОСОБА_1 , наказ який підтверджує переведення ОСОБА_1 з в/частини № НОМЕР_3 у в/ частину № НОМЕР_2 , та за якою частиною був закріплений - ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_5 / - за весь період включно до 01.01. 2023.

04 грудня 2023 року від Військової частини № НОМЕР_2 надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких зазначено, що райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. А відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» з 01.01.2022 року Сумська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Таким чином, з 01.01.2022 року відсутня обов`язкова умова для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди - перебування в районі ведення бойових дій. Відтак, в цій частині позовна заява ОСОБА_4 не відповідає вимогам щодо законності.

Обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що головний сержант ОСОБА_1 являється військовослужбовцем Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.08.2022 за №439-ОС, на підставі розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.07.2022 № 25-1522-Е, розпорядження Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17.07.2022 № 25-1098-Е, наказу по 5 прикордонному загону від 05.08.2022 № 245-АГ, головного сержанта ОСОБА_2 , який прибув з НОМЕР_8 прикордонного загону, зараховано в оперативне підпорядкування 5 прикордонного загону.

Під час свого перебування в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_6 прикордонного загону, ОСОБА_1 в жодних бойових діях на території Сумської області участі не брав, та був задіяний виключно в інженерних роботах по облаштуванню позицій різних підрозділів НОМЕР_6 прикордонного загону на території Сумської області, що підтверджується витягом з додатку до наказу по НОМЕР_6 прикордонному загону від 17.11.2022 року за №910-АГ, до участі в бойових діях залучений не був.

Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 29.12.2022 за №1015-ОС, на підставі наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.12.2022 № 508-ОС, військовослужбовець ОСОБА_3 виключений з оперативного розпорядження.

На підставі наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №1020-ОС від 30.12.2022 року Про особовий склад , зараховано у списки особового складу загону та всіх видів забезпечення головного сержанта ОСОБА_2 (П-044138) зарахованого у розпорядження начальника НОМЕР_6 прикордонного загону наказом начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.12.2022 №508-ОС, який прибув для подальшого проходження служби із НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України - із 30 грудня 2022 року.

Призначити інспектором прикордонної служби вищої категорії - начальником другої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави першої прикордонної комендатури ВОС 11979Р-308, 12 тарифний розряд.

Вважати таким що приступив до виконання посадових обов`язків з 30 грудня 2022 року.

Як вбачається з розрахункових листів стосовно Позивача за період з січня 2023 по червень 2023, з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, відповідно до рапортів безпосереднього керівника підрозділу, Позивач в період з 01.01.2023 по теперішній час отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником.

Відповідно до витягу із списку ( додаток до Наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 05.01.2023 №9-ОС) військовослужбовців НОМЕР_6 прикордонного загону на виплату додаткової винагород в розмірі із розрахунку 70000,00 грн. на місяць пропорційно часу проходження служби за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони , відсічі і стримання збройної агресії , перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за грудень 2022 року, , головний сержант ОСОБА_1 за період 30.12.2022-31.12.2022 року отримав 4516,12 грн..

Так, зі змісту Розрахункового листа позивача за січень 2023 року вбачається, що 5 прикордонним загоном було здійснено такі виплати, а саме:

" Дод.винагор. 70000 12/22 Наказ№9ОС 2 4516,13" від 05.01.2022

Тобто, у січні 2023 за грудень 2022 року (7/22), на підставі наказу № 9ОС від 05.01.2023, позивачу було виплачено 4516,13 гривень за « 2» календарні дні в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо невиплати передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 додаткової винагороди у повному розмірі протиправною позивач звернувся з даним позовом до суду.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Стосовно сумнівів відповідачів у територіальній підсудності даної адміністративної справи Закарпатському окружному адміністративному суду суд зазначає наступне.

Нормами ч. 1 ст. 25 КАС України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Звернувшись до Закарпатського окружного адміністративного суду з даним позовом ОСОБА_1 , в якості відповідача зазначив Військові частини , що розташовані в м. Мукачево Закарпатської області, тобто в межах територіальної юрисдикції Закарпатського окружного адміністративного суду.

Так, обґрунтовуючи заявлені до військової частини № НОМЕР_1 позовні вимоги, позивач вважає, що саме така військова частина зобов`язана виплатити спірну додаткову винагороду, оскільки, відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.04.2022, здійснює фінансова забезпечення військовослужбовців військової частини , де він проходив військову службу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Виходячи з системного аналізу положень статті 48 КАС України, необхідною умовою заміни неналежного відповідача є згода особи, яка звернулась із позовною заявою до суду.

Враховуючи що Згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 квітня 2022 року «Про фінансове забезпечення окремих органів Державної прикордонної служби України» військова частина НОМЕР_3 зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_1 , тобто військова частина НОМЕР_3 (разом з військовою частиною НОМЕР_1 ) знаходилась тільки на казначейському обслуговуванні Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області в сфері розрахунково-касового обслуговування та забезпечення контролю використання коштів за КЕКВ 2110 "Оплата праці", 2120 "Нарахування на оплату праці", 2250 "Видатки на відрядження" та 2700 "Соціальне забезпечення" (тобто виплата була здійснена з казначейського рахунку військової частини НОМЕР_1 , проте жодні нарахування ним не здійснювались).

Як зазначає представник в/ч НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_1 не проходив службу у НОМЕР_7 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ), відповідно ним не видавались накази, згідно яких ОСОБА_1 проведені нарахування та виплата з серпня 2022 року по січень 2023 року додаткової винагороди та відсутня довідка про нарахування та виплату грошового забезпечення та інших виплат, наказ, який підтверджує переведення позивача з військової частини НОМЕР_3 у військову частину НОМЕР_2 .

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року було залучено до участі у справі у якості співвідповідача військову частину НОМЕР_3 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ).

Поряд з цим, Військова частина НОМЕР_1 , залишається у складі відповідачів, а тому, враховуючи подання ОСОБА_1 позову в порядку ст. 25 КАС України за місцезнаходженням відповідача, суд вважає, що дана адміністративна справа територіально підсудна Закарпатському окружному адміністративному суду.

Щодо суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Нормами ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Нормами ст. 1-2 Закону №2011 визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2011, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 ст. 9 Закону №2011 визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-IV, на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Нормами ст. 16 вищевказаного законодавчого акту передбачено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу Кабінету Міністрів України визначено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №168 (далі Постанова №168).

Так, п. 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебувають під час такої участі у бойових діях чи здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

На виконання вимог Постанови №168, з метою врегулювання порядку і умов здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану Адміністрацією Державної прикордонної служби України було прийнято наказ №392-АГ від 30.07.2022 (далі наказ №392).

Так, п. 1 наказу №392 визначено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до п. 4 Наказу №392, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392 передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно п. 11 Наказу №392 склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу № 392-АГ).

09 грудня 2022 року Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ №628/-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №628), який застосовується з 01.12.2022 та в подальшому врегульовував порядок і умови здійснення виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, та пунктом 8 якого передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він з серпня 2022 року приймає участь у бойових діях та боєзіткненнях в складі в/ч НОМЕР_2 , однак передбачена Постановою №168 додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. йому не виплачувалася.

В свою чергу відповідачі, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, стверджують, що позивач в бойових діях на території Сумської області участі не брав, а був задіяний виключно в інженерних роботах по облаштуванню позицій НОМЕР_6 прикордонного загону на території Сумської області.

Надаючи оцінку вказаним твердженням сторін крізь призму основних засад адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_6 прикордонному загону від 17.11.2022 року за №910-АГ під час свого перебування в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_6 прикордонного загону, ОСОБА_1 в жодних бойових діях на території Сумської області участі не брав, та був задіяний виключно в інженерних роботах по облаштуванню позицій різних підрозділів НОМЕР_6 прикордонного загону на території Сумської області.

Отже, позивач був направлений в оперативне підпорядкування до Військової частини НОМЕР_2 (з місцем дислокації в м. Суми) не для участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а виключно з метою проведення інженерних робіт, що є різними поняттями.

В подальшому будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 залучався до бойових дій або інших, передбачених Постановою №168, заходів матеріали справи не містять.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин даної справи та належного захисту прав військовослужбовця суд неодноразового витребовував від відповідачів відомості щодо безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з наданням підтверджуючих документів, а також відомостей щодо функцій та завдань, які виконував ОСОБА_1 спірний період.

На виконання таких вимог відповідачі повідомили, що витребувані судом відомості відсутні з огляду на те, що позивач до бойових дій у спірний період не залучався, а виконував виключно інженерні роботи по облаштуванню позицій різних підрозділів військової частини, що також узгоджується з відомостями наказу начальника НОМЕР_6 прикордонному загону від 17.11.2022 року за №910-АГ та відповідає меті, з якою ОСОБА_1 був направлений у службове відрядження до Військової частини НОМЕР_2 .

Більше того, вищезазначеним наказом начальника НОМЕР_6 прикордонному загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України , . ОСОБА_1 був направлений в м. Суми. Проте згідно Наказів Головнокомандуючого Збройних Сил України за № 26 від 02.02.23 та за №52 від 01.03.2023, Сумська область та її окремі райони взагалі не визначені в переліку районів ведення воєнних (бойових) дій за січень та лютий 2023 року. Відтак, були відсутні правові підстави для опрацювання інформації про дні безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за всі дні починаючи з 01.08.2022 по 29.12.2022 включно, та за січень 2023 року.

Жодних відомостей щодо виконання будь-яких завдань поза межами м. Суми у період з серпня 2022 року по січень 2023 року матеріали справи не містять, а позивач про такі обставини не повідомляє.

Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються щомісячно наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. А відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» з 01.01.2022 року Сумська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Таким чином, з 01.01.2022 року відсутня обов`язкова умова для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди - перебування в районі ведення бойових дій. Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд з цим, враховуючи специфіку адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

В розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 73 КАС України).

В свою чергу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Незважаючи на те, що згідно з нормами КАС України обов`язок доказування покладено на суб`єкта владних повноважень, суд вважає, що позивач повинен також докладати певних зусиль для обґрунтування та доведення правомірності заявлених позовних вимог.

Такий висновок суду узгоджується з нормами ст. 160 КАС України, що встановлюють вимоги до позовної заяви. Так, зокрема, ч. 1 зазначеної статті передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч зазначеним процесуальним нормам в спірних правовідносинах позивач, заявляючи позовну вимогу щодо виплати йому спірної додаткової винагороди, навіть не намагався переконати суд будь-якими доказами (ні документально оформленими, ані шляхом надання письмових пояснень) про наявність в нього права на отримання такої винагороди. Правомірність заявлених вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував виключно тим, що він є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України та проходить службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що розташована в Сумській області, та брав безпосередню участь у бойових діях по здійсненню заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Однак ні в тексті позовної заяви, ані в долучених до неї доказах позивач не повідомляє де конкретно він служив та які бойові завдання виконував у складі Військової частини НОМЕР_2 у спірний період.

В свою чергу відповідачі неодноразово заявляли, що ОСОБА_1 будь-якої участі у бойових завданнях не приймав, а виконував виключно інженерні роботи по облаштуванню позицій, що не є рівнозначним та що виключає можливість отримання передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди у підвищеному розмірі.

Суд погоджується з твердженням відповідачів, що один тільки факт проходження позивачем військової служби в межах Сумської області не надає йому право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі, оскільки необхідною умовою для отримання такої є саме участь у бойових діях та інших передбачених законодавством заходах. При цьому суд враховує те, що у спірний період не вся територія Сумської області відносилася до районів проведення воєнних (бойових) дій, а з 27 грудня 2022 року майже вся її територія класифікована саме як територія можливих бойових дій. В свою чергу факт перебування ОСОБА_1 у спірний період саме в зоні бойових дій за результатами розгляду даної справи судом не встановлено.

Суд вважає, що метою введення передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди у підвищеному розмірі було саме стимулювання військовослужбовців, які виконують свій конституційний обов`язок із захисту Батьківщини шляхом безпосередньої участі у бойових діях та заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, ризикуючи при цьому своїм життя та здоров`ям. Поряд з цим несення служби військовослужбовцем Державної прикордонної служби України в інший спосіб не є підставою для виплати встановленої Постановою №168 додаткової винагороди у підвищеному розмірі.

В ході розгляду даної справи відповідачі надали докази виплати ОСОБА_1 у спірному періоді додаткової винагороди, передбачену Постановою №168, у розмірі 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, що відповідає законодавчим нормам, з огляду на що суд вважає, що підстави для задоволення позову в даному випадку відсутні.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується з огляду на відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 14 частиною 1, 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

1.У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військова частина № НОМЕР_1 Військова частина № НОМЕР_2 , в/ч НОМЕР_2 ,в/ч НОМЕР_3 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного текс ту судового рішення до Восьмого апеляційного адмінуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 грудня 2023 року.