Справа № 759/21087/23
Суддя: Твердохліб Ю. О.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21087/23

пр. № 2-а/759/192/23

20 грудня 2023 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП в м.Києві Огризька Романа Володимировича, Управління патрульної поліції в м.Києві про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автономному режимі,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора УПП в м.Києві Огризька Р.В., Управління патрульної поліції в м.Києві про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП України, закриття провадження у справі та стягнення судового збору.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що постановою серії ЕАТ № 79611321 від 17.10.2023 року сержантом поліції Огризьком Р.В. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено грошове стягнення у виді штрафу на користть держави в розмірі 510,00 грн. Вказану постанову він вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час розгляду справи йому не було роз`яснено процесуальні права, зокрема, можливість відкласти розгляд справи, скористатися правовою допомогою адвоката, що призвело до порушення його конституційних прав на захист. У постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо така проводилась) порушення, не зазначено докази скоєння ним порушення, та чк наслідок відеозапис з нагрудної камери поліцейського є недопустимим доказом. Докази його винуватості в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відсутні, оскільки він керуючи транпортним засобом виконав вимоги, передбачені ПДР України, та не порушив ПДР та не розмовляв по телефону, отже в діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 09-10).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 12-13).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 23).

21.11.2023 року від представника УПП в м.Києві Габро Р.О. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає що твердження позивача, викладені у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що відповідно до постанови позивач керував автомобілем "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 у м.Києві на вул. Лютнева, 12, під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку (телефоном), тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 "д" ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. З відеозапису вбачається, що позивач не заперечує факт того, що він порушив ПДР. Крім того, позивача було ознайомлено з правами та обов`язками, в ході розгляду справи інспектор не перешкоджав реалізації права позивача на отримання правової допомоги на місці розгляду справичи в телефонному режимі, що підтверджується відеозаписом. Позивач, зазначає, що у постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення, однак у копії постанови в п.7 зазначено інвентарний номер нагрудної камери відеореєстратора, яким велась фіксація порушення та розгляду справи (а.с. 28-34).

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, приходить до висновку про залишення позову без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою інспектора серія ЕАТ № 7961321 від 17.10.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно якої 17.10.2023 року о 21:50 в м.Києві вул. Лютнева, 12 водій під час руху транпортного засобу користувався засобом зв`язку (телефоном) тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 "д" Правил дорожнього руху - під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці (а.с. 6).

Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 Правил останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Підпунктом «д» пункту 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Та обставина, що 17.10.2023 о 21:50 год. саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 у м.Києві на вул.Лютнева, 12, тобто виконував функції водія сторонами не заперечується та підтверджується наданим представником відповідача до відзиву на позовну заяву відеозаписом.

ОСОБА_1 у позовній заяві заперечує порушення ПДР та факт користування засобом зв`язку (телефоном).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення інспектором зазначено у п. 7 постанови інвентарний номер нагрудного відеореєстратора, на який велась фіксація порушення.

З наданого представником відповідача до відзиву на позовну заяву відеозапису судом було встановлено, що позивач після зупинки його працівниками поліції був повідомлений про те, що ведеться фіксація порушення на нагрудний відеореєстратор та не заперечував факт користування засобом зв`язку (телефоном), крім того при проїзді повз блокпост тримав телефон в руці пояснюючи це тим, що у нього хворіє матір і він не міг покласти трубку.

Таким чином під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 17.10.2023 року під час руху на транспортному засобі автомобілі "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_1 користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, що також не запереувалося позивачем під час спілкування з працівниками поліції .

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин ОСОБА_1 не надав.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП, покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 цього Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року №724/716/16-а.

При цьому, Верховний Суд зазначив, що зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 26.12.2019 року №724/716/16-а, про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не призначений ним інспектор.

Отже, інспектор УПП в м.Києві Огризько Р.В. не може виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме УПП в м.Києві, а не призначений ним інспектор.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідкам розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в м.Києві Огризька Романа Володимировича, Управління патрульної поліції в м.Києві про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автономному режимі залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.О. Твердохліб