Справа № 400/2272/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/2272/23

Перша інстанція: суддя Бульба Н.О.,

повний текст судового рішення

складено 09.06.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області, в якому просила:

визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до її календарної вислуги років та до стажу служби в органах внутрішніх справ;

зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди служби в органах внутрішніх справ з 15.08.2000 по 23.01.2012 - у загальній кількості 03 роки 02 місяці 06 днів в пільговому обчисленні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка проходила службу в УМВС України в Миколаївській області та в органах і установах державної кримінально- виконавчої служби України. На момент звільнення мала вислугу років 25 років 09 місяців 08 днів. В лютому 2023 року звернулась до відповідача з письмовою заявою про зарахування її календарної вислуги років, вислугу в пільговому обчисленні, яка становить 03 роки 02 місяці 06 днів за час роботи в органах внутрішніх справ. Однак, відповідач безпідставно та необґрунтовано відмовив у зарахуванні пільгової вислуги та зазначив про можливість такого обчислення лише при призначенні пенсії за наявності необхідної календарної вислуги років.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до її календарної вислуги років та до стажу служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС України в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди служби в органах внутрішніх справ з 15.08.2000 по 23.01.2012 - у загальній кількості 03 роки 02 місяці 06 днів в пільговому обчисленні.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 гривень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Управлінням МВС України в Миколаївській області подано на вказане судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянти просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позву.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно вважав доведеним факт наявності у позивачки у пільговому обчисленні вислуги років- 25 років 9 місяців 8 днів. Відповідач звертає увагу, що таких документів, які б доводили наявність у позивачки необхідної вислуги років для призначення пенсії, та відомостей про те, що вона після звільнення у 2012 році з УМВС України в Миколаївській області з вислугою років 11 повних календарних років продовжила проходити службу в органах кримінально-виконавчої служби, які також зараховуються у стаж для призначення пенсії, не надавала. В свою чергу, на розгляді відповідача знаходились документи, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 11р. 05міс. 08 дн. + 03р. 02 міс. 06 днів. Інших документів, заявницею не надавалось на розгляд відповідача. Також, як далі вказує апелянт, предметом доказування у даній справі є дії УМВС України в миколаївській області під час розгляду звернення ОСОБА_2 у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян», а не помилково визначене судом першої інстанції спір чи може пільгова вислуга років зараховуватись до календарної для призначення пенсії на підставі ст.12 Закону №2262-ХІІ, та звертає увагу, що жодні відомості про наявність у позивачки стажу, який можливий до зарахування до стажу для призначення пенсії по згаданому вище Закону №2262-ХІІ, крім проходження служби органах внутрішніх справ з 2000-2012 позивачкою не надавались.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що справу можливо розглянути без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 в період з 28.07.2004 по 23.01.2012 проходила службу на різних посадах в УМВС України в Миколаївській області.

У період з 01.02.2012 по 01.11.2022 проходила службу в органах та установах Державної кримінально виконавчої служби України.

01.11.2022 була звільнена з Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 вислуга років на день звільнення позивачки становить 22 роки 2 місяці 8 днів. У пільговому обчисленні становить 25 років 9 місяців 8 місяців.

У лютому 2023 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про зарахування її календарної вислуги років, вислуги в пільговому обчисленні, яка становить 03 роки 02 місяці 06 днів за час роботи в органах внутрішніх справ.

Листом від 06.03.2023 позивачці відмовлено в зарахуванні до календарної вислуги років вислугу в пільговому обчисленні, оскільки вислуга poків на пiльгових умовах зараховується до вислуги poків для визначення розмiру пенсiї при призначеннi пенсiї за вислугу poкiв.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні - 03 років 02 місяці 06 днів за час проходження служби за періоди з 14.03.2005-30.01.2006р; 30.01.2006-01.10.2007, 01.10.2007-25.02.2008, 25.02.2008-27.07.2011, для призначення їй пенсії за вислугою років на підставі ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із чим дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон №2262-ХІІ) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

За приписами ст.1 Закону №2262-ХІІ, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Стаття 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.Умови призначення пенсії за вислугу років, однією з яких є наявність певної вислуги років встановлені статтею 12 Закону №2262-ХІІ.

Згідно пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Статтею 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а саме, відповідно до частини першої, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, зокрема: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме, до вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відтак, Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначені умови призначення пенсії за вислугою років (стаття 12) та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії (стаття 17).

В силу вимог ст.17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є затверджений Кабінетом Міністрів України постановою від 17 липня 1992 року № 393 Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі по тексту - Порядок № 393).

Пунктом 1 Постанови №393 конкретизовано види служби, період перебування на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону.

За приписами підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

З наявної в матеріалах справи довідки Управління МВС України в Миколаївській області від 23.12.2022р. №3025/14-2022 колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходила службу в органах внутрішніх справи з 15.08.2000 по 23.01.2012р. та перебувала на посадах:

15.08.2000-28.07.2004 - курсант Херсонського факультету Запорізького юридичного інституту МВС України - н. ХФ ЗЮІ № 74 о/с від 01.08.2000;

28.07.2004-14.03.2005 - слідчий слідчого відділу Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області - н. УМВС № 64 о/с від 02.08.2004;

14.03.2005-30.01.2006 - оперуповноважений групи розкриття групових та резонансних злочинів бюро оперативно-розшукової роботи при ВБНОН УМВС України в Миколаївській області - н. УМВС № 21 о/с від 14.03.2005;

30.01.2006-01.10.2007 - оперуповноважений групи «А» бюро оперативно - розшукової роботи при УБНОН УМВС України в Миколаївській області - н. УМВС №9 о/с від 30.01.2006;

01.10.2007-25.02.2008 - оперуповноважений відділу протидії наркозлочинності на міжрайонному рівні УБНОН УМВС України в Миколаївській області - н. УМВС № 112 о/с від 01.10.2007;

25.02.2008-23.01.2012 - оперуповноважений відділу попередження та викриття правопорушень на об`єктах легального обігу наркотичних засобів та психотропних речовин і прекурсорів УБНОН УМВС України в Миколаївській області - н. УМВС № 36 о/с від 25.02.2008.

З 23.01.2012 звільнена з ОВС у запас ЗС України за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України - н. УМВС №5 о/с від 23.01.2012.

Календарна вислуга в ОВС складає: 11 років, 05 місяців, 08 днів.

Пільгова вислуга років, (без урахування календарної) складає 03 роки, 02 місяці, 06 днів, (до набрання чинності постанови КМУ № 780 від 20.07.2011) враховуючи періоди, які зараховувались на пільгових умовах:

14.03.2005-30.01.2006 - оперуповноважений групи розкриття групових та резонансних злочинів бюро оперативно-розшукової роботи при ВБНОН УМВС України в Миколаївській області (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 366 від 01.10.2007, ПКМУ № 1144 від 19.09.2007);

30.01.2006-01.10.2007 - оперуповноважений групи «А» бюро оперативно- розшукової роботи при УБНОН УМВС України в Миколаївській області (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 366 від 01.10.2007, ПКМУ № 1144 від 19.09.2007);

01.10.2007-25.02.2008 - оперуповноважений відділу протидії наркозлочинності на міжрайонному рівні УБНОН УМВС України в Миколаївській області (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 366 від 01.10.2007, ПКМУ № 1144 від 19.09.2007);

25.02.2008-27.07.2011 - оперуповноважений відділу попередження та викриття правопорушень на об`єктах легального обігу наркотичних засобів та психотропних речовин і прекурсорів УБНОН УМВС України в Миколаївській області (стаж служби обчислювався з розрахунку 1,5 місяця за кожен місяць служби, на підставі наказу МВС України № 366 від 01.10.2007, ПКМУ № 1144 від 19.09.2007).

Щодо можливості врахувати до календарної вислуги також вислугу років у пільговому обрахунку, колегія суддів враховує, що зазначене спірне питання вирішувалось Верховним Судом під час розгляду адміністративної справи №480/4241/18.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14.04.2021 відступив від правових висновків, від 22.11.2018р. у справі №161/4876/17, від 15.08.2019р. у справі №281/459/17, від 27.03.2020р. у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку №393 Закону №2262-ХІІ.

У зазначеній вище постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, Верховний Суд висловив правову позицію, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

В подальшому, зазначений правовий висновок був відображений у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №140/1753/19, від 04.06.2021 у справі № 755/2575/17, від 04.06.2021 у справі №761/8515/17, від 08.08.2021 у справі №320/4635/20, від 01.11.2021 у справі №620/1837/20, тощо.

Правове регулювання та правові позиції Верховного Суду, викладені в зазначених вище судових рішень касаційного суду, дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і положенням цього Закону не суперечить.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що позивачка ОСОБА_1 має право на врахування у вислугу років пільгову вислугу 03 роки, 02 місяці, 06 днів за час проходження служби за періоди з 14.03.2005-30.01.2006, 30.01.2006-01.10.2007, 01.10.2007-25.02.2008, 25.02.2008-27.07.2011, відповідно до Порядку № 393.

При цьому, апеляційний суд також звертає увагу, що вказану обставину не заперечує і скаржник у справі, що в свою чергу знайшло своє відображення в наданій ОСОБА_1 довідці від 23.12.2022 №3025/14-2022, в якій зазначив про наявність у позивача станом на 23.12.2022 пільгової вислуги років в ОВС (без урахування календарної) 03 роки 02 місяці 06 днів.

Поряд з цим, при вирішенні даного спору колегія суддів враховує, що Порядком №393 прийнятим на виконання Закону №2262-XII і його положеннями визначаються виключно умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

Апеляційний суд зауважує, що виходячи з аналізу наведеного вище законодавства слідує, що положення ст. 17 Закону №2262 застосовуються виключно тільки під час розрахунку вислуги років поліцейським при призначенні пенсій за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Аналізуючи норми статті 12 Закону №2262-XII колегія суддів дійшла висновку, що призначення пенсії за вислугу років за нормами цього Закону законодавець пов`язує з моментом звільнення особи зі служби у разі наявності необхідної вислуги років.

Вказане дає підстави для висновку, що Порядок №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до профільного Закону для визначення розміру пенсії, а не для визначення права на призначення пенсії, де критерієм для визначення цього права є тільки календарна вислуга років передбачена ст. 12 закону України №2262-ХІІ.

Апеляційний суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтверджували звернення позивачки до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу.

Зі змісту звернення ОСОБА_1 до відповідача вбачається, що вона просила здійснити перерахунок та зарахувати їй відповідно до ст. 12 Закону №2262-ХІІ і Постанови №393, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років в пільговому обчисленні.

Водночас, документів, які б доводили наявність в позивачки необхідної вислуги років для призначення пенсії та відомостей про те, що вона після звільнення у 2012 році з УМВС України в Миколаївській області з вислугою років 11 повних календарних років продовжила проходити службу в органах кримінально-виконавчої служби, які також зараховуються у стаж для призначення пенсії, не надавала.

Також, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги з приводу того, що у справі відсутні будь-які дані про те, що позивачка зверталась до органу кримінально-виконавчої служби, з якої звільнилась, із заявою про призначення пенсії і їй було відмовлено за недостатності вислуги років, а відповідач в свою чергу взагалі не має обов`язку щодо обрахунку вислуги років для призначення пенсії позивачу, бо ОСОБА_1 не звільнялась з цього органу з достатньою кількістю років для призначення на пенсію.

Вимоги про призначення пенсії за вислугу років позивачем перед Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області не ставилось та у цій адміністративній справі відповідач не відмовляв позивачу у підготовці матеріалів в установленому порядку для призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, виходячи з усього наведеного вище у сукупності, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , Управлінням МВС України в Миколаївській області було надано на думку апеляційного суду обґрунтовану відповідь, в якій указано про відсутність у позивачки за наявними у відповідача документами необхідної календарної вислуги для призначення пенсії; указано про те, що зарахування пільгової вислуги років в календарну для отримання працівником права на призначення пенсії відповідно до п. «а» ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чинним законодавством не передбачено; а також додатково проінформовано, що пільгова вислуга років зараховується працівнику, який має необхідну вислугу років для призначення пенсії і впливає лише на розмір пенсії згідно з п. «а» ст. 13 вищевказаного Закону.

Виходячи з установлених обставин справи, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно необґрунтованості висновку суду першої інстанції про те, що позивачка має 25 календарних років вислуги, за яку може призначатись пенсія, а відповідач порушив її право.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах.

При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України, конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час ухвалення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки, адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тому для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.

Підсумовуючи викладене вище у сукупності, апеляційний суд вважає вимогу позивача про здійснення перерахунку та зарахування вислуги років у пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, передчасними.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зарахування пільгової вислуги років позивача в календарну вислугу саме під час проходження ним служби в поліції.

Відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Однак, суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані вище обставини, необґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Відтак, наявні підстави для скасування судового рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи апелянтів викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з помилковим застосуванням норм права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2023 року у справі 400/2272/23 скасувати.

Ухвалити у даній справі №400/2272/23 нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян