Справа № 420/15311/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15311/23

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 21.07.2023, м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме:

- визнання протиправними дії щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 14 квітня 2021 року по 31 грудень 2021 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року;

- зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення з 14 квітня 2021 року по 31 грудня 2021 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004 року № 44;

- визнання протиправними дії щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 01 січня 2022 року по 15 лютого 2022 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року;

- зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01 січня 2022 року по 15 лютого 2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою КМУ від 15 січня 2004 року № 44.

Ухвалою судді від 04 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року повернуто позовну заяву на підставі вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність повернення позовної заяви, так як спір у даній справі пов`язаний із стягнення недоотриманої заробітної плати, а не проходженням позивачем публічної служби.

Тому, апелянт вважає, що у межах спірних правовідносин він мав право звернутись до суду із даним адміністративним позову у встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України строк, а не у строк, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про поновлення пропущених процесуальних строків безпідставно не враховано факту введення карантину в Україні.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду зміні, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся з даним адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду 27 червня 2023 року, а як наслідок позивачем пропущено встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України строк звернення до адміністративного суду.

В свою чергу, за наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про необхідність повернення позовоної заяви, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 233 КАС України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 233 КАС України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Колегією суддів встановлено, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 15 лютого 2023 року № 30, ОСОБА_1 з 15 лютого 2022 року виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення у ВЧ НОМЕР_1 .

В свою чергу, із даним адміністративним позовом про стягнення недоотриманих за час проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 сум грошового забезпечення позивач звернувся до суду 27 червня 2023 року.

Між тим, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про дотримання позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, позивач вважає, що у межах спірних правовідносин він мав право звернутись до суду із даним адміністративним позову у встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України строк, а не у строк, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що спір щодо правомірності нарахування та виплати позивачу частини сум грошового забезпечення є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

При цьому, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, колегія суддів, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, вважає, що положення ст. 233 КЗпП України, в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

В свою чергу, після зазначеної дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями, відлік якого розпочинається з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2023 року (справа №260/3564/22) та від 19 січня 2023 року (справа № 460/17052/21).

Тобто, з 19 липня 2022 року позивач мав 3 місяці для подання даного адміністративного позову.

В свою чергу, враховуючи факт звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом 28 червня 2023 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

При цьому, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанцій щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положення ч. 5 ст. 122 КАС України є помилковими.

З іншого боку, колегія суддів не приймає загальних доводів апеляційної скарги про те, що при вирішенні питання про поновлення пропущених процесуальних строків судом першої інстанції безпідставно не враховано факту введення карантину в Україні, так як позивачем не зазначено, яким чином введені карантинні обмеження в Україні завадили йому звернутись до суду у межах встановлених процесуальних строків.

Тому, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 317, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції постанови апеляційного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян