Справа № 488/2175/23
Суддя: Чернявська Я. А.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2175/23
Провадження № 2-аз/488/2/23
УХВАЛА

Іменем України

20.12.2023 року м. Миколаїв Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Авдєєвій К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2023 р. ОСОБА_1 через свого представника адвокат Пірога Сергія Васильовича звернулась в Корабельний районний суд з заявою про забезпечення адміністративного позову, в якій просила суд з метою забезпечення позову винести ухвалу, якою: зупинити дію постанови від 16.12.2021 року № 152 по справі про адміністративне правопорушення; заборонити Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняти дії щодо виконання постанови від 16.12.2021 року № 152 по справі про адміністративне правопорушення; зупинити дію постанови від 17.11.2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, ВП № 68606741.

В обґрунтування заяви представник зазначив, що в провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва знаходиться справа № 488/2175/23 за позовом ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (надалі - Відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови від 16.12.2021 року № 152 по справі про адміністративне правопорушення (надалі - Постанова).

11.02.2022 року відповідач по справі звернувся до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі - виконавча служба) з заявою про примусове виконання оскаржуваної Постанови.

Наразі виконавчою службою розпочато примусове виконання Постанови яка оскаржується в межах адміністративної справи № 488/2175/23. Виконавчою службою з метою виконання постанови від 16.12.2021 року № 152 по справі про адміністративне правопорушення вчинено наступні дії: 1) 11.02.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68606741; 2) 11.02.2022 року винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій; 3) 11.02.2022 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору; 4) 11.11.2023 року винесено постанову про арешт коштів боржника; 5) 17.11.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Незважаючи на оскарження боржником виконавчого документу, Виконавча служба направила на адресу підприємства, де працевлаштований позивач, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, для здійснення відповідних відрахувань з її заробітної плати.

11.12.2023 року підприємством, де працевлаштована позивач, отримано відповідну постанову.

У своїй заяві вказав, що здійснення виконавчих дій, таких як арешт коштів боржника, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а в подальшому можливий опис та реалізація майна позивача до винесення рішення по справі № 488/2175/23 паралізує нормальний спосіб життя сім`ї ОСОБА_1 .

Тому вважав, що є всі підстави стверджувати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову буде завдано шкоду законним правам та інтересам позивача, а також інтересам інших членів сім`ї позивача. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить відновлення порушених прав власності, гарантованих Конституцією України, а також призведе до необхідності прикладання значних сил для відновлення порушених прав, у зв`язку з чим, ми просимо вжити заходів щодо забезпечення адміністративного позову.

Дослідивши подану заяву та проаналізувавши надані стороною докази та матеріали справи суд доходить наступних висновків.

Заява про забезпечення позову, відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини 2 статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з частиною 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини 3 статті 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час вивчення матеріалів заяви судом було встановлено, що в провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває адміністративна справа № 488/2175/23, провадження № 2-а/488/20/23 за позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, предметом розгляду якого є Постанова № 152, видана Начальником Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради Туовою Оленою Юріївною 16.12.2021, по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 6 800,00 грн.

Провадження у вказаній справі відкрито ухвалою суду від 04.07.2023 року та призначено судове засідання, остаточне рішення станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову не ухвалено.

Судом також встановлено, що оскаржувану постанову Управління ДАБК Миколаївської міської ради від 16.12.2021 р. було пред`явлено на примусове виконання до Корабельного відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та 11.02.2022 р. відкрито виконавче провадження № 68606741, що підтверджується наданою суду Інформацією про виконавче провадження від 16.12.2023 р.

З названої інформації також вбачається та підтверджено наданими доказами, що 17.11.2023 р. заступником начальника Корабельного відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кириляном С.С. у виконавчому провадженні № 68606741 була прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 та направлено до Комунального підприємства Дочірнє підприємство Стоматологічної поліклініки № 1 для проведення стягнення суми штрафу та витрат виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за заявою стягувача про примусове виконання рішення виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову направлений на захист прав та інтересів позивача від негативних наслідків рішення суб`єкта владних повноважень, яке оспорюється позивачем.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

У своїй заяві заявник просить вжити заходи забезпечення шляхом зупинення дії постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 16.12.2021 року № 152 по справі про адміністративне правопорушення та заборонити Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняти дії щодо виконання вказаної постанови від 16.12.2021 року № 152 по справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи положення ст. 151 КАС України, суд вважає за доцільне задовольнити заяву про забезпечення адміністративного позову в даній частині, як таку що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Що стосується заявленої вимоги про зупинення дії постанови державного виконавця в особі заступника начальника Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кириляна С.С. від 17.11.2023 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, прийняту в межах виконання виконавчого провадження № 68606741, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є зокрема звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до ст. 68, ст. 10 Закону України Про виконавче провадження стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною 1 ст. 69, ст. 10 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить скасувати постанову № 152 по справі про адміністративне правопорушення від 16.12.2021 року, видану Начальником Управління Державного архітектурно-будівельного про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 6 800,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Заявником не надано належних та допустимих доказів оскарження постанов державного виконавця, і такі не є предметом оскарження (чи дії державного виконавця по примусовому виконанню).

Приписами пункту 5 частини 3 статті 151 КАС України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

За такого, з урахування зазначеного, суд не вбачає підстав для зупинення дії постанови державного виконавця від 17.11.2023 р. у виконавчому провадженні № 68606741, оскільки такий спосіб не узгоджується з приписами чинного законодавства.

Проте, враховуючи положення ст. 150 КАС України, згідно з якими суд з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову у разі якщо захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд доходить висновку, що виконання постанови державного виконавця від 17.11.2023 р. до ухвалення рішення в адміністративній справі може порушити майнові права та інтереси позивача, та, у разі задоволення позову, ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Тому суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом виконавчому провадженні № 68606741.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, суд доходить переконання, що такий спосіб забезпечення позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - задовольнити частково.

Зупинити дію постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 16.12.2021 року № 152 по справі про адміністративне правопорушення про стягнення адміністративного штрафу з ОСОБА_1 та заборонити Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчиняти дії щодо виконання вказаної постанови № 152 від 16.12.2021 року по справі про адміністративне правопорушення.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 68606741, відкритого Корабельним відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради від 16.12.2021 року № 152, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 13 600,00 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та Корабельному відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Ухвала в частині вжиття судом заходів забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Я. А. Чернявська