Справа № 480/4181/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. Справа № 480/4181/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 26.09.23 по справі № 480/4181/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не застосування січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 18.02.2022 року індексації-різниці грошового забезпечення 4 247,95 грн. в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року в сумі 85 828,46 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 18.02.2022 року індексацію-різницю грошового забезпечення 4 247,95 грн. в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в сумі 11 373,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і, відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Позивач зазначив, що станом на день виключення зі списків особового складу військової частини, з ним не було у повному обсязі проведено розрахунків щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, яка гарантована Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 №491-ІV, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 №1078.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо порушення вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 21.05.2018.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 21.05.2018 з урахуванням вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в частині відмовлених позовних вимог та прийняти в цій частині нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що суд першї інстанції не перевірив обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, не розрахував їх і, відповідно, у судовому рішенні не вказав конкретні суми, на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

Позивач вважає, що застосований судом спонукаючий спосіб захисту має усічений вплив, не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини.

Позивач вважає, що відповідно у графі 12 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (додаток 8 до позовної заяви) вказано суму так званої «поточної індексації», яка належить до нарахування та виплати відповідачем з урахуванням нарахованих сум та така за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року становить 85 828,46 гривні.

Крім того, позивач зазначає, що суд першої інстанції мав усі необхідні відомості та докази для ефективного захисту порушених прав позивача та визначити розмір індексації - різниці, що становить 4 247,95 грн., який підлягає виплаті за період з 01.03.2018 року по 21.05.2018 року.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить суд апеляційної інстанції критично поставитись до наведених в апеляційній скарзі позивача розрахунків індексації грошового забезпечення та вимог про стягнення конкретних грошових сум, оскільки вони складені і обраховані неналежною особою та не мають належного законодавчого і фінансово-економічного обґрунтування.

На переконання представника відповідача необхідно відмовити повністю у задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 21.05.2018 № 100 ОСОБА_1 звільнено з військової служби відповідно до п.п. "ї" п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (закінчення строку контракту).

Проте, як зазначає позивач, відповідачем при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 протиправно не враховано січень 2008 року як місяць за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць); у період з 01.03.2018 по 18.02.20222 в порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 не було нараховано та виплачено індексацію-різницю грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Вважаючи дії відповідача щодо неналежного проведення виплати індексації протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, про необхіжність зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу: за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та за період з 01.03.2018 по 21.05.2018 з урахуванням вимог пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що з аналізу норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078 слідує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, тоді як завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення. Отже, в задоволенні вимог позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та доплату індексації у визначеній сумі слід відмовити.

Колегія суддів переглядаючи дану адміністративну справу в межах доводів апеляційної скарги дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів переглядає дану адміністративну справу в межах доводів апеляційної скарги позивача щодо способу захисту права позивача на отримання невиплачених сум індексації грошового забезпечення.

Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31 травня 2021 року у справі №420/7110/19 зазначав, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі №910/3009/18, від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 просив суд зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому індексацію грошового забезпечення у конкретних, розрахованих ним, сумах.

Колегія суддів вважає, що враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Натомість суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, не перевірив обґрунтованість нарахованих позивачем сум індексації, не розрахував їх і, відповідно, у судовому рішенні не вказав конкретні суми, на які позивач має право та які відповідач зобов`язаний нарахувати й виплатити.

Внаслідок цього застосований судом спонукаючий спосіб захисту має усічений вплив, не забезпечує ефективного захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також не вносить юридичної визначеності у спірні правовідносини.

Предметом спору в даний період є визначення січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для розрахунку так званої «поточної» індексації грошового забезпечення (далі - базового місяця) та відповідно зобов`язання відповідача нарахувати та виплати ти індексацію з урахуванням такого місяця у конкретному розмірі.

Судом першої інстанції встановлено, що у даний період саме січень 2008 року є базовим місяцем для розрахунку так званої «поточної» індексації грошового забезпечення.

У разі застосування базового місяця січня 2008 року, для розрахунку так званої «поточної» індексації грошового забезпечення відповідач не може здійснити розрахунок індексації у будь-якому іншому розмірі ніж у тому, що було заявлено у позовних вимогах, оскільки такий розмір буде розрахований невірно.

Більше того, відповідач не заперечував сам математичний розрахунок «поточної» індексації грошового забезпечення у даний період із застосуванням базового місяця січня 2008 року.

Відповідач заперечував саме застосування базового місяця січня 2008 року при розрахунку «поточної» індексації грошового забезпечення у даний період.

Порядком №1078 передбачено чіткий алгоритм розрахунку так званої «поточної» індексації грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

В свою чергу, відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Так як грошове забезпечення позивача більше прожиткового мінімуму, то індексація проводиться в межах прожиткового мінімуму.

Тобто розмір так званої «поточної» індексації грошового забезпечення визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації в даному випадку це прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до офіційних даних Держстату, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Що детально описувалося у пункті 2.1. поданої позовної заяви та надано відповідний розрахунок, проте не враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Так у графі 7 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 13-14) відображено величину приросту індексу споживчих цін за період з останнього підняття тарифних ставок січень 2008 року.

Величина приросту індексу споживчих цін, яка зазначена у графі 7 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 13-14) підтверджується листом Міністерства соціальної політики України від 17.03.2023 року № 3246/0/2- 23/51 наданого на лист Міністерства оборони України від 09.02.2023 року №220/1269, до якого на прохання Міністерства оборони України було додано розрахунок величини приросту індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації грошового забезпечення.

В свою чергу, прожитковий мінімум для працездатних осіб відображено у графі 8 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 13-14) та відповідає даним Держстату.

В графі 9 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 13-14) зазначено розмір так званої «поточної» індексації грошового забезпечення, який належав виплаті позивачу, що визначався як результат множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно даних Держстату (графа 8) на величину приросту індексу споживчих цін (графа 7, яка підтверджується листом Міністерства соціальної політики України) та поділений на поділений на 100 відсотків.

У графі 11 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 13-14) вказано суму індексації, яка була нарахована та виплачена відповідачем відповідно до довідки про грошове забезпечення (а.с. 11 зворот, 12), що у грудні 2015 року становить 63,38 грн., а у грудні 2016 року становить 36,00 грн..

Відповідно у графі 12 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 13-14) вказано суму так званої «поточної індексації», яка належить до нарахування та виплати відповідачем з урахуванням нарахованих сум та така за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року становить 85 828,46 гривні.

Абзацом 5 пункту 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки у період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року зміна посадового окладу не відбувалася, то розмір індексації 85 828,46 гривні не може бути зменшений на розмір «щомісячної премії».

Щодо періоду оскаржуваного періоду з 01.03.2018 року по 21.05.2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у даний період є виплата різниці індексації, виплата якої врегульована абзацами 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, що встановлено судом першої інстанції.

Виплата так званої «поточної» індексації грошового забезпечення не є спірним між сторонами, про що зазначалось у позовній заяві та також встановлено судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено протиправні дії відповідача та зобов`язано нарахувати та виплати так звану «індексацію - різницю» за період з 01.03.2018 по 21.05.2018, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Разом з цим, визначення самого розміру індексації відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 судом здійснено не було.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що до позовної заяви було додано усі необхідні відомості та докази в тому числі, які були надані відповідачем, для можливості визначення розміру «індексації - різниці», виплата якої передбачена нормами абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Так, Верховним Судом у постанові від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21 щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 зазначено наступне:

«104. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, Суд звертає увагу на таке.

105. Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

105.1. розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

105.2. суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

105.3. чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

106. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року (з урахуванням ухвали Верховного Суду від 30.03.2023 року).

106.1. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

107. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

108. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

109. Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5

Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

110. З урахуванням викладеного, Суд констатує обґрунтованість доводів касаційної скарги про те, що суди першої й апеляційної інстанції неправильно визначали характер спірних правовідносин у частині вимог, які стосуються нарахування й виплати щомісячної суми індексації-різниці за період з 1 березня 2018 року до 2 лютого 2021 року, та, як наслідок, помилково не застосували абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та не встановили істотні для справи обставини, необхідні для правильного розв`язання спору в цій частині».

В свою чергу, обставини, які підлягали дослідженню та встановленню, детально описувалися у пунктах 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3., позовної заяви та в повному обсязі не враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Слід зазначити, що для встановлення таких обставин справи, до позовної заяви було додано копію особистої картки на грошове забезпечення за 2018 рік (а.с. 12 зворот), яка була надана відповідачем та знаходиться в матеріалах справи.

Щодо визначення розміру підвищення грошового доходу, слід зазначити наступне.

Так у пункті 2.2.1. позовної заяви детально описано місячний грошовий дохід позивача за лютий 2018 року та березень 2018 року, а також розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року.

Верховний Суд у постанові від 23 березня 2023 року по справі № 400/3826/21 зазначив, що розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (абзац 5 пункт 5 Порядку №1078).

Тобто, Верховний Суд надаючи роз`яснення щодо застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 дійшов висновку, що при визначенні розміру підвищення грошового доходу слід порівнювати повне, фактичне, грошове забезпечення в березні 2018 року з повним, фактичним, грошовим забезпеченням в лютому 2018 року за виключенням складових грошового забезпечення, які мають разовий характер.

Виходячи з даних особистої картки на грошове забезпечення за 2018 рік, яка була надана відповідачем, місячний грошовий дохід позивача:

по лютий 2018 року становить 7 875,20 грн. в тому числі: посадовий оклад: 565,00 грн.; оклад за військовим званням: 35,00 грн.; надбавка за вислугу років: 120,00 грн.; надбавка за виконання особливо важливих завдань: 360,00 грн.; щомісячна премія: 6 795,20 грн.

з березня 2018 року становить 8 090,40 грн. в тому числі: посадовий оклад: 2 640,00 грн.; оклад за військовим званням: 600,00 грн.; надбавка за вислугу років: 972,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби: 842,40 грн.; щомісячна премія: 3 036,00 грн..

Отже, місячний грошовий дохід позивача у зв`язку з підняттям з 01.03.2018 року посадових окладів збільшився на 215,20 грн. (8 090,40грн. - 7 875,20грн. = 215,20 грн.).

Щодо визначення суми індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходи, колегія суддів зазначає наступне.

У пункті 2.2.2. позовної заяви було детально описано суму можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року, яка становить 4 463,15 грн.

Такий розмір можливої індексації грошового забезпечення 4 463,15 грн., який припадав на місяць підвищення посадових окладів військовослужбовцям (березень 2018 року) неодноразово досліджувався та встановлювався судами, та такий підтверджується постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року по справі № 520/6243/22.

Аналогічні висновки щодо розміру можливої індексації у березні 2018 року відображені у постановах судів апеляційної інстанції від 21 січня 2022 у справі № 440/9802/21, від 14 вересня 2022 року у справі №420/3121/22, від 07 листопада 2022 року у справі №420/19954/21, від 25 квітня 2023 року у справі № 420/10946/22, від 17 травня 2023 року у справі №380/14700/22.

Щодо розрахунку індексації з урахуванням підвищення грошового доходу та індексації яка склалася у місяці підвищення посадових окладів, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи з зазначеного вище, розмір підвищення грошового доходу позивача у сумі 215,20 грн. не перевищив розмір можливої індексації, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів (березень 2018 року) 4 463,15 грн. та в силу вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 та у відповідача не було законних підстав не виплачувати позивачу індексацію у період з 01 березня 2018 року.

Тобто, відповідно до вимог абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу «індексації - різниці» грошового забезпечення в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. мінус 215,20 грн. та становить 4 247,95 грн..

Такий розмір «індексації - різниці» грошового забезпечення 4 247,95 грн., згідно абзацу 6 пункту 5 Порядку №1078 повинен був бути виплачений позивачу по день звільнення з військової служби або до наступного підвищення тарифної ставки (окладу) та до такого розміру додається сума «поточної» індексації, яка виплачується коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка.

Отже, виходячи з зазначеного вбачається, що матеріали справи містять усі необхідні відомості та докази для ефективного захисту порушених прав позивача та визначити розмір індексації - різниці, що становить 4 247,95 грн., який підлягає виплаті за період з 01.03.2018 року по 21.05.2018 року.

Як зазначено у графі 12 «Розрахунку індексації грошового забезпечення» (а.с. 13-14) та у самій позовній заяві, загальна сума індексації грошового забезпечення, яка не була виплачена відповідачем за період з 01.03.2018 року по 14.05.2021 року становить 11 373,54 гривень.

Аналочного висновку, дійшов Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 року по справі № 400/3826/21.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно визнати протиправними дії відповідача щодо порушення вимог пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» та невиплати позивачу за період з 01.03.2018 року по 18.02.2022 року індексації-різниці грошового забезпечення 4 247,95 грн. в місяць, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року в сумі 85 828,46 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.03.2018 року по 18.02.2022 року індексацію-різницю грошового забезпечення 4 247,95 грн. в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в сумі 11 373,54 грн.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та доплату індексації у визначеній сумі, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року по справі № 480/4181/23, в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та доплату індексації у визначеній сумі, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає зміні в цій частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 по справі № 480/4181/23 - змінити, виклавши абзаци 3, 4, 5 резолютивної частини в наступній редакції:

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_3 ) за період з 01.03.2018 року по 18.02.2022 року індексації-різниці грошового забезпечення 4 247,95 грн. в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_3 ) за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року в сумі 85 828,46 грн., із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_3 ) за період з 01.03.2018 року по 18.02.2022 року індексацію-різницю грошового забезпечення 4 247,95 грн. в місяць, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 в сумі 11 373,54 грн.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року у справі № 480/4181/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва