Справа № 520/36059/23
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2023 р. Справа № 520/36059/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лук`яненко М.О., розглянувши адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, буд. 3,м.Харків,61001) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа - Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10,м. Київ,01601), про стягнення суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд:

1. стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 01.08.2013 по 02.02.2019 у розмірі 467 630,69 грн;

2. стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати на сплату судового збору в розмірі 7 014,45 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03.10.2019 № 223 (по стройовій частині) з лейтенантом ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби відповідно до підпункту «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з подальшим направленням для взяття на військовий облік до Основ`янського РВК міста Харкова.

Отже, місячний строк звернення до суду з даним позовом сплинув 03.11.2019, а до суду позивач звернувся 13.12.2023, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку позивач зазначає, що інформація стосовно лейтенанта ОСОБА_1 надійшла на адресу Академії 16.01.2023. Особова справа з Центрального архівного відділу Національної гвардії України отримана 03.07.2023. Таким чином, вважає, що хоча право на стягнення з Відповідача сум заборгованості виникло на дату виключення останнього зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (03 жовтня 2019 року), однак, враховуючи існування підтвердженого факту, що про ці обставини Позивачеві стало відомо лише на початку 2023 року, існують поважні причини, які можуть бути достатніми для поновлення судом пропущеного процесуального строку, встановленого для звернення до адміністративного суду із позовом.

Суд звертає увагу, що за змістом ч.1 ст.122 і ч.1 ст.123 КАС України пропущений процесуальний строк може бути поновлений виключно за умови поважності причини пропуску та відсутності ознаки присікальності (преклюзивності).

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №640/25046/19 «Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.».

Отже, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Посилання позивача на певні організаційні питання щодо несвоєчасного отримання Академією матеріалів для подання позовної заяви не може бути визнано як поважна причина пропуску строку звернення до суду, оскільки неналежна організація процесу з подання позовних заяв з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних чи фінансових складнощів у суб`єкта владних повноважень є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.

Позивач, який діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових або організаційних труднощів, які склалися в нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у тому числі й щодо своєчасної реалізації права звернення до суду.

Невиконання позивачем вимог процесуального закону не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до правової позиці, наведеної Верховним Судом в ухвалі від 13.09.2022 у справі № 990/102/22, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2022, у пункті 59 якої зауважується, що обставина повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Водночас, позивачем не доведено обставин, що перешкоджали йому через запровадження в Україні воєнного стану своєчасно звернутись до суду в межах строку встановленого законом. Відтак, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Аналогічну позицію викладено в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року у справі № 420/9157/22 від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22.

Крім того за даними програми Діловодство спеціалізованого суду позивач з протягом 2022 -2023 року здійснював процесуальні права та обов`язки шляхом подачі позовів, відзивів та інших процесуальних документів.

Ураховуючи обставини справи, зазначену позивачем причину пропуску строку звернення до суду не можна вважати поважною, якщо вона не залежить від волевиявлення особи, що подала позов, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладена в ухвалі від 31.03.2021 року по справі №640/4528/19.

Отже, належних доказів поважності причин пропуску строку, які не дозволяли позивачу подати позовну заяву у встановлений законом строк без невиправданих зволікань, до суду не надано, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без руху для обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду з наведенням інших поважних причин пропуску такого строку з доданням доказів на їх підтвердження.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, а саме надати до суду:

- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та доказів на підтвердження існування таких поважних причин.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 123, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання про поновлення строку на звернення до суду - залишити без задоволення

Позовну заяву Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, буд. 3,м.Харків,61001) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа - Міністерство внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, буд. 10,м. Київ,01601), про стягнення суми заборгованості - залишити без руху.

Надати позивачу термін десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Лук`яненко