Справа № 500/7347/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7347/23

14 грудня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з досягненням віку в грудні 2022 року (60 років), необхідного для призначення пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач 16 січня 2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі - відповідач) про призначення пенсії за віком.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області рішенням про відмову у призначенні пенсії №49 від 24.01.2023, оформленим супровідним листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за реєстраційним №1900-0215-8/13608 від 29.03.2023 відмовив позивачці в призначенні пенсії у зв`язку з недостатнім страховим стажем.

З таким рішенням позивач не погодилася, та подала адміністративний позов до Тернопільського окружного адміністративного суду. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі №500/1443/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №49 від 24.01.2023 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №49 від 17.02.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.01.2023 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області на виконання рішення суду повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та повторно відмовлено у її призначенні рішенням, оформленим листом за реєстраційним №1900-0303-8/39228 від 14.09.2023. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.1983 по 28.03.1988 в Литовській Республіці згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, з 24.08.1985 по 23.08.1988.

З таким рішенням позивач не погодилася, вважає його помилковим та просить скасувати.

Ухвалою суду від 14.11.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого Теребовлянським РВ УМВС України в Тернопільській області 17.08.1999 підтверджується особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно з карткою платника податків від 25.06.2002 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 присвоєно ОСОБА_1 .

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 05.04.1963 виконавчим комітетом Звиняцької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2 .

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 09.06.1984 відділом ЗАГС Італійського району Литовської ССР, 09 червня 1984 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_4 , внаслідок чого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». Дошлюбне прізвище дружини в свідоцтві мовою оригіналу (російська) вказано як « ОСОБА_6 ».

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням віку в грудні 2022 року (60 років), необхідного для призначення пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», 16 січня 2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області рішенням про відмову у призначенні пенсії №49 від 24.01.2023, оформленим супровідним листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за реєстраційним №1900-0215-8/13608 від 29.03.2023 відмовив позивачці в призначенні пенсії у зв`язку з недостатнім страховим стажем.

З таким рішенням позивач не погодилася, та подала адміністративний позов до Тернопільського окружного адміністративного суду. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі №500/1443/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №49 від 24.01.2023 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №49 від 17.02.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.01.2023 про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області на виконання рішення суду повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії та повторно відмовлено у її призначенні рішенням, оформленим листом за реєстраційним №1900-0303-8/39228 від 14.09.2023. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.04.1983 по 28.03.1988 в Литовській Республіці згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, з 24.08.1985 по 23.08.1988.

З таким рішенням відповідача ОСОБА_1 не погодилася, вважає його помилковим, а тому звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов 'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону України «Про загальнообов язкове державне пенсійне страхування»).

У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема, у статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Для призначення пенсії позивачем, окрім інших документів, пред`явлено трудову книжку серії НОМЕР_1 , яка заповнена 01.04.1983 на ім`я мовою оригіналу (російська) « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_3 . У трудовій книжці є відмітка про зміну прізвища « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_5 », у зв`язку з укладенням шлюбу на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого 09.06.1984.

Таким чином, період роботи позивача до 01.01.2004 зараховується на підставі записів трудової книжки. Згідно висновків Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі №500/1443/23 за позовом ОСОБА_1 вимоги позивача щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.04.1983 - підлягають задоволенню.

Згідно з записами в трудовій книжці (1-2) ОСОБА_1 :

- з 01 квітня 1983 року по 28 березня 1988 року працювала поваром 5 розряду в столовій №4 Відділі Робочого Постачання Західного Управління Будівництва.

Частинами 1 та 2 статті 5 Договору між Україною та Литовською Республікою про соціальне забезпечення від 23.04.2001, ратифікований Законом України від 10.01.2002 №2928-111 (з урахуванням Угоди між Україною та Литовською Республікою про внесення змін і доповнень) визначено, що якщо цим Договором не передбачено інше, право на призначення пенсії або допомоги особа набуває згідно з цим Договором і законодавством тієї Сторони, відповідно до якого накопичено страховий (трудовий) стаж, що дає право на призначення пенсії та допомоги.

Якщо цим Договором не передбачено інше, не може бути відмовлено у призначенні пенсії та допомоги, а також відшкодуванні шкоди, на які в особи виникає право відповідно до законодавства однієї Сторони, а призначені не підлягають зменшенню, призупиненню або припиненню їх виплати з тієї причини, що ця особа проживає на території іншої Сторони.

Відповідно до частин 1 статті 13 Договору, при встановленні права на пенсію, обумовлену накопиченням страхового (трудового) стажу, компетентна установа однієї Сторони з метою підсумовування цього стажу за необхідності враховує періоди страхування, накопичені згідно із законодавством іншої Сторони, та періоди радянського стажу, які згідно з цим Договором зараховує компетентна установа іншої Сторони, за умови, що цей стаж не збігається повністю або частково у часі.

Згідно із Технічною угодою між Пенсійним фондом України та Службою закордонних виплат Управління фонду державного соціального страхування Литовської Республіки про порядок призначення, переказу та виплати пенсій, яка підписана 19.01.2010, призначення та виплата пенсій, передбачених Договором здійснюються Сторонами на підставі формулярів UA-LT1/LT-UA 1, UA-LT 2/LT-UA 2, UA-LT 3/LT-UA З, UA-LT 8/LT-UA 8 та документів про страховий (трудовий) стаж, довідок про доходи (заробітну плату) й інших документів, необхідних для призначення пенсій відповідно до національного законодавства держав кожної зі Сторін (стаття 3 Угоди). Сторонами угоди в даному випадку є Пенсійний фонд України та Служба закордонних виплат Управління фонду державного соціального страхування Литовської Республіки.

Згідно статті 4 Угоди - якщо в особи право на пенсію виникає тільки в результаті підсумовування страхового (трудового) стажу, набутого відповідно до законодавства обох держав, то Сторони до перелічених у статті 3 цієї Технічної угоди документів додають формуляр UA-LT 5/LT-UA 5 з підтвердженням страхового (трудового) стажу, накопиченого за застосовуваним ними законодавством.

Угода між Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством соціальної охорони і праці Литовської Республіки про порядок реалізації Договору між Україною та Литовською Республікою про соціальне забезпечення від 09.12.2015 регулює порядок реалізації Договору, визначає компетентні установи, уповноважені призначати та виплачувати пенсії та допомогу згідно з Договором. Статтею 3 Угоди від 09.12.2015 встановлено, що відповідно до пункту 3 статті 27 Договору компетентними установами в Україні, зокрема, є: Пенсійний фонд - з питань призначення, переказу та виплати пенсій, а також виплати допомоги на поховання пенсіонерів.

Відповідно до ч. 2 cm. 11 Угоди, компетентні установи Сторін обмінюються відомостями, які вони мають щодо обставин, що є необхідними для призначення або призупинення виплати пенсій або допомоги. Необхідні відомості надаються компетентній установі на її письмовий запит у місячний термін. У даному випадку жодного запиту до Литви відповідач не зробив, надані мною документи належним чином не розглянув.

Позивачем при поданні заяви про призначення пенсії в січні 2023 року додано перекладені на українську мову документи про підтвердження роботи з 01 квітня 1983 року по 28 березня 1988 року в Відділі Робочого Достачання Західного Управління Будівництва на території Литовської Республіки:

довідка про роботу на підприємстві від 14.04.2020 №20-04/37;

довідка про зарплату для' призначення пенсії від 14.04.2020 №20-04/38; довідка про реорганізацію від 14.04.2020 №20/04-38Р.

У даному випадку на виконання ст. 1$ Угоди між Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством соціаЯрної охорони і праці Литовської Республіки відповідач жодного запиту до Литви не зробив, надані позивачкою документи належним чином не розглянув.

Отже, робота позивачки у період з 01 квітня 1983 по 28 березня 1988 року у Відділі Робочого Постачання Західного Управління Будівництва на території Литовської Республіки підтверджується як записами трудової книжки, так і доданими до заяви про призначення пенсії довідками.

А тому, відповідачем безпідставно не зараховано до стажу роботи для призначення пенсії період роботи 01 квітня 1983 року пo 28 березня 1988 року у Відділі Робочого Постачання Західного Управління Будівництва згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 01.04.1983 на ім`я мовою оригіналу (російська) « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , що становить понад 5 років.

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області при розгляді заяви від 16.01.2023 зараховано до страхового стажу позивачки 20 років 8 місяців 13 днів і враховано стаж роботи з 01.04.1983 по 28.03.1988, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області при розгляді заяви від 10.02.2023 зараховано до страхового стажу позивачки 28 років 10 місяців 28 днів. Згідно розписок-повідомлень прийнятих до заяви про призначення пенсії документів, обома органами Пенсійного фонду розглядалися довідки про роботу в спірний період роботи на території Литовської Республіки.

Однак, в попередньо оскаржуваних відмовах у призначенні пенсії ні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, ні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області як підставу для відмови у призначенні пенсії не вказував період роботи з 01 квітня 1983 по 28 березня 1988 року у Відділі Робочого Постачання Західного Управління Будівництва на території Литовської Республіки. Тому, вказаний період роботи не був предметом розгляду за рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі №500/1443/23.

Крім того, що стосується періоду догляду за дитиною ОСОБА_8 , суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , ОСОБА_8 народжений ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тому період догляду за дитиною, який підлягає до врахування в страховий стаж становить з 24.08.1985 по 23.08.1988 (пункт »ж» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області при розгляді заяви від 16.01.2023 окрім період роботи на території Литовської Республіки зараховано до страхового стажу період догляду за дитиною з 29.03.1988 по 23.08.1988, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області зараховано до страхового стажу період догляду за дитиною з 24.08.1985 по 12.04.1988. Згідно розписок-повідомлень прийнятих до заяви про призначення пенсії документів, обома органами Пенсійного фонду розглядалося свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 . Таким чином, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування періоду догляду за дитиною з 24 серпня 1985 по 23 серпня 1988 року є також неправомірною.

Таким чином, відповідач скориставшись своїми дискреційними повноваженнями повторно з нововиявленої причини відмовив позивачці у праві на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України частиною першою статті 46 КонституцітУкраїни і зумовлює її повторно звертатися до суду для захисту своїх прав, повторно витрачаючи кошти на судовий збір, витрачаючи час і здоров`я на доказування того, що її трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка заповнена 01.04.1983 містить усі необхідні записи про роботу. Крім того, іншими додатковими довідками підтверджується робота позивачки з 01 квітня 1983 по 28 березня 1988 року у Відділі Робочого Постачання Західного Управління Будівництва на території Литовської Республіки. Тому, зважаючи на вище Викладене, належним способом захисту прав позивачки буде саме зобов`язання до призначення пенсії.

Отже, врахований відповідачами страховий стаж позивачки становить 27 років 3 місяці 03 днів. Неврахований відповідачами страховий стаж згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка заповнена 01.04.1983 шляхом простих математичних підрахунків становить 5 років. Таким чином, в сукупності страховий стаж позивача становить понад 32 роки.

Згідно із ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Вперше звернення за призначенням пенсії мало місце 16 січня 2023 року, що вбачається з рішення відповідача. Оскільки, пенсійного віку позивачка досягнула 11 грудня 2022 року, тому, пенсія за віком має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 12 грудня 2022 року. Тому, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити їй пенсію за віком, починаючи з 12 грудня 2022 року, слід задовольнити повністю.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1073,60 грн. згідно квитанції від 07.11.2023.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за реєстраційним №1900-0303-8/39228 від 14.09.2023, в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням стажу роботи з 01 квітня 1983 року по 28 березня 1988 року у Відділі Робочого Постачання Західного Управління Будівництва на території Литовської Республіки та періоду догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 29 березня 1988 по 23 серпня 1988 року, починаючи з 12 грудня 2022 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, відповідно до квитанції від 07.11.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.