Справа № 280/4128/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

18 грудня 2023 року справа 280/4128/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.08.2023 (суддя Батрак І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про виплату грошової допомоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.06.2023 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправними рішення щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 02.06.2023 про відмову у виплаті позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у відповідності із положенням пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати призначити та виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у відповідності із положенням пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.08.2023, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволений.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Херсонській області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що у позивача відсутній спеціальний стаж роботи, необхідний для отримання грошової допомоги. Зазначає, що задоволення позовних вимог в частині зобов`язання призначити та виплатити допомогу, є втручанням в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ОСОБА_1 01.08.1983 прийнята на посаду викладача по класу скрипки до Куйбишевської дитячої музичної школи. 10.11.2016 Куйбишевська дитяча музична школа перейменована у Бiльмацьку дитячу музичну школу. 25.02.2019 посада, яку займала позивач, а саме, викладач по класу скрипки, перейменовано на викладач мистецької школи. 23.12.2019 Бiльмацька дитяча музична школа перейменована на Бiльмацьку дитячу школу мистецтв. 31.08.2021 позивачка звільнена з посади викладача по класу скрипки за власним бажанням.

З 18.10.2021 по 31.01.2022 позивачка перебувала на обліку ЦЗН та отримувала допомогу по безробіттю. 01.02.2022 позивачка прийнята на посаду тимчасово по заміні відсутніх викладачів до Запорозької дитячої музичної школи №6, та з 01.09.2022 переведена на основну роботу на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку викладача ОСОБА_2 , що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_2 .

Позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 15.04.2023 отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

24.05.2023 позивачка звернулась із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 02.06.2023, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, було відмовлено в наданні одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, у зв`язку відсутністю стажу.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Відповідно до пункту 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Не заперечуючи досягнення позивачкою, на час звернення з заявою про призначення пенсії за віком, пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач вказує на те, що позивачка не має достатнього спеціального стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії на підставі п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та ї виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23 листопада 2011 року, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналіз наведених норм права надає можливість дійти висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року в адміністративній справі № 458/452/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників посади викладача позашкільного навчального закладу, включена до переліку посад педагогічних працівників.

Відповідно до пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001 Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), належать до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до Примітки 2 даного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що наведені норми в повній мірі гарантують право педагогічним працівникам позашкільних навчальних закладів як право на пенсію за вислугу років, так і право на грошову допомогу, у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 за клопотанням Міністерства соціального захисту населення України дія постанови від 04.11.1993 №909 поширена на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до вказаної постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

На день звернення до суду дане Доручення є чинним та не скасоване.

Грошова допомога, відповідно до положень 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається за сукупністю таких умов:

робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності;

робота на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років (відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»);

наявність страхового стажу на таких посадах для жінок 30 років.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності; посади, які обіймала позивачка, відносяться до переліку посад, затверджених постановою КМУ №909; у позивачки страховий стаж роботи на таких посадах становить понад 30 років.

Отже, у своїй сукупності, наявні підстави для призначення та виплати позивачці грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегією суддів не приймаються доводи відповідачів про втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом ...4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, в разі задоволення позову суд може прийняти рішення про ...4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.

Не заперечуючи компетенцію пенсійного органу у питанні надання спірної допомоги, суд вказує, що у будь-якому випадку у разі виникнення спору саме на суд покладено компетенцію з перевірки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Відповідно, скасувавши рішення контролюючого органу про відмову у виплаті допомоги, суд першої інстанції не втрутився у дискрецію відповідача.

Враховуючи той факт, що рішення про відмову у виплаті допомоги визнано судом протиправним, суд погоджує висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо призначення та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у відповідності із положенням пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.08.2023 без змін.

Постанова набирає законної сили з 18.12.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко