Справа № 120/14726/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 грудня 2023 р. Справа № 120/14726/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про усунення недоліків у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 18.12.2023 р. позов залишено без руху та запроповано позивачеві подати заяву про поновлення строків звернення до суду.

20.12.2023 р. надійшла заява позивача, в якій просить поновити строки звернення до суду мотивуючи тим, що в атестаті не вказано про виплату допомоги на оздоровлення та компенсації за неотримане речове майно. Також послався на ведення в Україні воєнного стану, що теж впливало на своєчасність подання позову. Окрім того, вказав, що вживав заходів досудового регулювання.

Оцінюючи подану заяву, суд вказує наступне.

Предметом спору є бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не видачі наказу про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов`язання видати такий наказ і зобов`язання виплатити допомогу.

Тобто предметом спору є не виплата допомоги при звільненні, а не допомоги по оздоровленню чи компенсації на речове майно. Відтак, суд, у межах визначення чи не пропущено строк звернення із заявленими вимогами, надає оцінку тому, коли позивач дізнався про не виплату спірної допомоги, а не всіх відомостей , які зазначені в грошовому атестаті.

Так, в грошовому атестаті від 22.05.23 р. в пункті 7 вказано, що не виплачено допомогу при звільненні.

Більш того, в грошовому атестаті зазначено, що виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2023 р., що спростовує доводи позивача про не зазначення в атестаті відомостей про виплату допомоги на оздоровлення.

Суд акцентує увагу, що форму письмового повідомлення, яке має надати роботодавець не визначено, а лише вказано, що в ній мають бути зазначені відомості про виплачену при звільненні заробітну плату. Дана інформація наявна в грошовому атестаті позивача, який ним отримано 22.05.23 р., про що свідчить особиский підпис у Журналі реєстрації грошових атестатів військова частина НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 . До суду позивач звернувся 22.09.23 р., тобто з пропуском тримісячного строку звернення.

Стосовно мотивів позивача про досудове врегулювання спору, то тут суд вказує, що ч. 4 статті 122 КАС України визначає, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Тобто якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, тоді строк для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Однак у спірних правовідносинах закон не передбачає досудового врегулювання спору.

Стосовно посилання позивача на статтю 110 Дисциплінарного Статуту ЗСУ, то суд зазначає, що такий Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно статті 110 даного Статуту усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі:

прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод;

незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Тобто військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Ця норма стосується діючих військовослужбовців і військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та розповсюджується на оскарження дій, рішень під час несення військової служби.

Однак Дисциплінарний Статут ЗСУ не регламентує порядок виплати одноразової грошової допомоги, відтак, цей НПА не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Стосовно мотивів позивача про дію воєнного стану, то тут суд вказує наступне.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб., який продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 р., від 19.04.2022 № 7300 та від 17.05.2022 №341/2022.

Разом з тим, при наданні оцінки поважності пропуску причин вказую, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Окремо звертаю увагу на те, що запровадження воєнного стану не звільняє особу від обов"язку доведення фактичної неможливості своєчасного звернення до суду з наданням відповідних доказів.

Позивачем не наведено підстав/причин, які стали об"єктиною перешкодою для своєчасного подання позову в період дії воєнного стану, що спричинені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом та не надано доказів наявності непереборних обставин, незалежних від волі та поведінки особи обставин, що унеможливили своєчасне звернення.

Також зазначаю й про те, що на території Вінницької області не велись та не ведуться активні бойові дії, що не виключало можливість подання позову через засоби поштового зв`язку.

Окрім того, слід звернути увагу й на те, що воєнний стан ще не прининено на даний час, проте, це не перешкодило позивачу звернутись з цим позовом до суду .

Відтак, доходжу висновку, що позивачем не доведено в поданій заяві факт того, що через обмеженння впровадженні воєнним станом останній не міг своєчасно звернутись до суду.

Разом з тим позивач зазначає, що здійснював переїзди до більш безпечних місць, однак доказів таких переїздів не надано.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, на сторону покладено обов`язок доказування обставин, якими вона обгрунтовує ті чи інші обставинами. При цьому дані встановлюються письмовими, речовими чи електронними доказами.

Відтак, слід запропонувати позивачу надати докази переїзду та фактичної неможливості звернення до суду з цих підстав.

Оскільки позивачем не надано доказів поважності причин пропуску звернення до суду, відповідно, недоліки позовної заяви не можна вважати усунутими.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи, що недоліки позовної заяви не усунуто в повному обсязі є необхідним продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою суду про залишення позовної заяви без руху від 18.12. 2023 року .

2. Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме, подавши докази поважності причин пропуску строку звернення , зокрема, докази переїздів та а фактичної неможливості звернення до суду з цих підстав.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна