Справа № 520/28390/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

19 грудня 2023 року № 520/28390/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2023 року про виплату неотриманої пенсії за період з листопада 2022 року по червень 2023 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 неотриману пенсію за період з листопада 2022 року по червень 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відмова Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2023 року про виплату неотриманої пенсії за період з листопада 2022 року по червень 2023 року є протиправною та такою, що порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 16.10.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.8 ст. 238 КАС України. В той же час, представником відповідача вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що позивач 03.11.2022 року звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої було прийнято рішення №26 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документах, що підтверджують страховий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності документів може бути встановлено у судовому порядку. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.02.2023 року по справі №554/14181/22, яке набрало законної сили 23.03.2023 року був встановлений факт приналежності трудової книжки від 09.03.1981 року НОМЕР_1 та атестату про професійно-технічну освіту від 04.03.1981 року №6183. В подальшому, позивач вдруге звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, за результатом розгляду якої позивачу було призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року з 28.06.2023 року, тобто з дати звернення за призначенням пенсії. Також, із посиланням на положення ст. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території, або на території, на якій ведуться бойові дії» вказано, що позивачу було переглянуто строк призначення пенсії за віком у зв`язку перебуванням на території, на якій велися бойові дії, а саме з 03.10.2022 року. Доплата до пенсії за період з 10.2022 по 06.2023 ОСОБА_1 була виплачена у жовтні 2023 року.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року розгляд справи №520/28390/23 за вищевказаним позовом ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області інформацію та докази щодо виплатити ОСОБА_1 неотриманої пенсії за період з листопада 2022 року по червень 2023 року; витребувані докази зобов`язано надати до Харківського окружного адміністративного суду у строк протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали суду з дня отримання зазначеної ухвали з дотриманням вимог ч.9 ст. 79 КАС України; попереджено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наслідки невиконання судового рішення та відповідальність, передбачену законодавством за невиконання судового рішення.

На виконання ухвали суду від 22.11.2023 року представником відповідача подано клопотання, згідно якого головним управлінням надано скрін документ з ППВП отримувачів пенсії про виплату недоотриманої пенсії за період з 10.2022 по 06.2023 рік, яку було виплачено в жовтні 2023 року у розмірі 41567,81 грн. ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши поданий представником відповідача відзив на позовну заяву та наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивач просить суд надати оцінку відмові Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.09.2023 року про виплату неотриманої пенсії за період з листопада 2022 року по червень 2023 року

Водночас, матеріали справи свідчать, що позивачу було переглянуто строк призначення пенсії за віком у зв`язку перебуванням на території, на якій велися бойові дії, а саме з 03.10.2022 року з підстав, визначених ст. 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території, або на території, на якій ведуться бойові дії».

Зі змісту поданих до суду представником відповідача пояснень та доказів вбачається, що доплата до пенсії за період з 10.2022 по 06.2023 ОСОБА_1 була виплачена у жовтні 2023 року.

Надаючи оцінку вищевказаному, суд приходить до висновку про те, що вчинені відповідачем дії щодо відмови позивачу у виплаті неотриманої пенсії за період з листопада 2022 року по червень 2023 року були виправлені і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що відповідно до приписів п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про закриття провадження у справі.

Також, матеріали позовної заяви свідчать на користь того, що разом із позовними вимогами позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача на її користь витрат зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних з отриманням правової допомоги у розмірі 8000,00 грн.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що положеннями ч.2 ст.238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу адвоката відповідно до ч.2 ст. 134 КАС України підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами. Отже, ця норма відсилає до загального порядку розподілу судових витрат, що визначений статтею 139 КАС України КАС України.

Водночас, частина 8 статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що під час розгляду справи правова допомога позивачу надавалась Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ» на підставі договору №27072307 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 27.07.2023 року, відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується за дорученням замовника надати юридичні послуги/правову допомогу, згідно переліку послуг, зазначених в п. 1.2 цього договору, а замовник зобов`язується сплатити грошові кошти за надані послуги. У пункті 1.2 договору сторонами визначено, що юридичною послугою є проект позовної заяви до суду. Також, у п. 3.1 зазначеного договору сторонами було визначено розмір оплати за виконання юридичних послуг/правової допомоги, який становить 8000,00 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №27072307 до договору про надання юридичних послуг/правової допомоги №27072307 від 04.10.2023 року виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги/правову допомогу щодо виконання умов договору №27072307 в повному обсязі: проект заяви до ПФУ, проект позовної заяви до суду. В той же час, вказано, що вартість послуг виконавця за цим актом складає 8000,00 грн.

Відтак, суд зазначає, що доказами по справі підтверджено понесення позивачем витрат на правову допомогу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у випадку закриття провадження у справі з підстав самостійного задоволення відповідачем позовних вимог позивача, ОСОБА_1 має право на стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат, понесених під час розгляду справи в суді.

Аналогічні висновки викладено і Другим апеляційним адміністративним судом у постанові від 01.11.2023 року у справі №520/20076/23.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Отже, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

З аналізу наданих позивачу послуг, зазначених в акті приймання-передачі наданих послуг №27072307 до договору про надання юридичних послуг/правової допомоги №27072307 від 04.10.2023 року, слід вказати, що в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі реальним результатом є складання позовної заяви.

Суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги не є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 8000,00 грн. є необґрунтованою, а отже суд вважає, що підлягає стягненню на користь позивача сума витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача про вирішення питання про судові витрати.

Також, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання ОСОБА_1 про стягнення на її користь судових витрат задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ).

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.