Справа № 160/26684/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 12 травня 2023 року № 112 за період роботи з січня 1991 року по грудень 1995 року, видану Павлоградським «Енергоугтавління» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та виплатити з 24.07.2023 року різницю між фактично отриманою і перерахованою пенсією..
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправний характер відмови відповідача-2 у перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідки про заробітну плату. Зазначає, що така довідка містить інформацію про заробітну плату (дохід) за обрані позивачем 60 календарних місяців страхового стажу підряд за період до 01.07.2020 року, в зв`язку з чим порушено право позивача, передбачене ч. 1 ст. 60 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).
10 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача-2 надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. По тексту відзиву повторює виклад свого рішення, яке є предметом оскарження.
19 грудня 2023 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, висловлює доводи, тотожні позиції відповідача-2, посилається на наявність дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України. З відзивом надано матеріали пенсійної справи позивача.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
24 липня 2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою № 1695 про зміну періоду 60 місяців до 01.07.2000.
У довідці філії «Павлоградське Енергопідприємство» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про заробітну плату для обчислення пенсії від 12.05.2023 року №112, видану щодо позивача, вказано суму заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, разом з розшифруванням. Також зазначено наступне: на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок). Довідка видана на підставі особових рахунків №803 з 1991 року по 1995 рік, які знаходяться за адресою: м. Павлоград, вул. Степового Фронту, 9. Не заперечуємо проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у цій довідці.
Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернулася з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1, 5 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Частиною 1 статті 44 Закону №1058-ІV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Відповідно до ч. 5 ст.44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-ІV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок).
Відповідно до пп. 3 п. 2.1. Порядку для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Пунктом 2.10. Порядку встановлено, що Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Згідно п. 4.7. Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 10.05.2023 року у справі №760/4988/18.
За змістом правозастосування, здійсненого Касаційним адміністративним судом у постанові від 26.10.2022 року у справі №808/1735/18 такою, що відповідає вимогам Порядку є довідка про заробітну плату, яка видана на підставі особових рахунків, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, а тому відповідає вимогам Порядку № 22-1.
Вищевказаним вимогам відповідає і надана позивачем довідка від 12.05.2023 року №112.
Сумніви органу Пенсійного фонду України щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 03.06.2021 року у справі №127/8001/17.
Суд звертає увагу, що наведені позивачем правові висновки Верховного Суду є нерелевантними, в зв`язку з чим не підлягають врахуванню при вирішенні цього спору.
Так, у справі №233/179/17 підставою для звернення до суду слугувала відмова у врахуванні довідки про заробітну плату, яка обґрунтована неможливістю провести перевірку її змісту через відсутність документів.
У справі №291/88/17 довідки про заробітну плату не були враховані через зауваження органу Пенсійного фонду України до їх змісту.
В свою чергу в цій справі відповідач-2 не висунув зауважень до оформлення довідки, а також не відмовив у її врахуванні через відсутність документів на підтвердження її змісту. Натомість відмова, яка є предметом оскарження, обґрунтована тим, що перевірка тільки здійснюється (не завершена), в зв`язку з чим відповідач відмовляє у перерахунку з урахуванням довідки до підтвердження довідки за результатами перевірки.
Також суд зауважує, що позивачем використано і неналежне нормативно-правове обґрунтування та відповідну судову практику, оскільки, наприклад, підпункт «в» пункту 7 Порядку, щодо тлумачення якого містяться підстави позову, у Порядку відсутній з 29.08.2014 року, в зв`язку з чим тлумачення норми, яка не була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, не має юридичного значення для обставин цієї справи.
Суд визнає право відповідача-2 згідно ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV здійснювати перевірку довідки шляхом вимоги підтверджуючих документів у суб`єкта видачі відповідної довідки.
Формулювання ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV «за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами» також зумовлює висновок про те, що такі первинні документи мають бути надані. На правильність такого висновку вказує і вищевикладена практика Верховного Суду.
Водночас, згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (п. 1);
-з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);
-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);
-добросовісно (п. 5);
-розсудливо (п. 6);
- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).
За обставин цієї справи позивач звернулася із заявою про призначення пенсії 24.07.2023 року, спірне рішення ухвалено 31.07.2023 року. Це свідчить про те, що відповідачем не використано повноваження згідно абз. 2 ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV щодо продовження строку проведення перевірки. Суд звертає увагу, що обмеження щодо кількості таких продовжень законодавством не визначено.
Таке правозастосування не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки відповідач-2 фактично переклав на позивача негативні наслідки від власного рішення щодо перевірки наданої довідки, створивши при цьому для позивача правову невизначеність щодо подальшої долі його заяви про перерахунок пенсії, щодо якої вже винесено рішення про відмову в її задоволенні. При цьому ані в спірному рішенні, ані у відзиві відповідач не повідомив наступний алгоритм своїх дій по завершенню перевірки, передусім в аспекті чинності рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії.
Суд висновує, що за обставин цієї справи відповідач-2 мав діяти у спосіб, найбільш сприятливий для позивача, що мало бути втілено у зупинення розгляду його заяви до завершення процедури перевірки відповідної довідки, чого відповідачем не зроблено, змістовних пояснень обраного варіанту правової поведінки відповідачами не надано.
Окрему увагу суд звертає на невиконання відповідачем-2 згідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку обґрунтувати правомірність свого рішення, яке є предметом оскарження, в аспекті правових підстав для відмови у задоволенні заяви до підтвердження довідки за результатами перевірки.
Вищевикладене зумовлює висновок про необґрунтованість та протиправність рішення відповідача-2 від 31.07.2023 року.
Щодо вимог про зобов`язання відповідача-1 вчинити певні дії, суд зазначає наступне.
Позивач просив суд зобов`язати відповідача провести перерахунок з урахуванням довідки від 12.05.2023 року та виплатити різницю між отриманою та перерахованою пенсією. Водночас, суд підкреслює, що судом здійснюється правомірність здійсненої правової поведінки, а захисту підлягає саме порушене або невизнане право. В цій справі відповідач-2 не прийняв юридично значуще рішення щодо довідки від 12.05.2023 року не визнав її неналежним джерелом відповідної інформації, не заперечив її достовірність і тд, натомість використав наявні у нього повноваження щодо перевірки її змісту, відомості про завершення такої перевірки в матеріалах справи відсутні. Як наслідок, на цьому етапі розгляду справи відсутні підстави для втручання в дискреційні повноваження відповідача щодо результату правової оцінки довідки від 12.05.2023 року як правової підстави для перерахунку пенсії позивача (зобов`язати її врахувати), оскільки відповідачем-2 ще не надано власну правову оцінку цій довідці (не вирішено питання про її врахування чи неврахування). Рішення відповідача-2 визнається протиправним не з підстав необґрунтованості висновків щодо довідки як підстави для перерахунку пенсії, а з підстав безпідставності відмови у перерахунку пенсії до завершення процедури перевірки (та надання власної правової оцінки) відповідній довідці. Отже, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Водночас, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача-2 повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 24.07.2023 року з урахуванням висновків суду в цій справі.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Щодо судових витрат.
При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 08.10.2023 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу пропорційно задоволеним позовним вимогам за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 як суб`єкта владних повноважень, протиправність рішення якого встановлена в ході судового розгляду.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 24.07.2023 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко