Справа № 520/25431/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 р. Справа № 520/25431/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023, (головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В.) по справі № 520/25431/23

за позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області

до ОСОБА_1

про стягнення вартості предметів однострою,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився в розмірі 3038,06 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 позов залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду, надано позивачу 10 денний строк для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку на звернення до суду із наведенням поважних причин несвоєчасного звернення, зумовлених нездоланним та невідворотним впливом об`єктивних факторів, відвернення яких знаходилось поза волею та фізичними можливостями заявника.

25.09.2023 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій вказано, що законодавець передбачив можливість особи після звільнення звернутися до суду із позовом щодо проходження, звільнення зі служби протягом 6 місяців (подавши відповідну заяву про визнання поважними пропущення місячного строку та поновлення строку на звернення). Отже, після закінчення такого строку у суб`єкта владних повноважень виникає право звернутися до суду, яке він може реалізувати протягом 3 місяців.

Таким чином, законодавець свідомо у п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачив відсильну норму не до ч. 5, а до ч. 2 ст. 122 КАС України. Посилався на постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 та від 12 травня 2022 року у справі № 420/9673/20, в яких зазначено, що суб`єкт владних повноважень має право звертатися до суду про стягнення грошових коштів після закінчення шестимісячного строку.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 позов повернуто позивачу.

Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин.

Не погодившись з ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції не врахував, що строк пропущено з поважних підстав, а саме: в зв`язку з введенням воєнного стану на території країни з 24.02.2022 через військову агресією Російської Федерації, входженням Харківської міської територіальної громади до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами), веденням активних бойових дій на території м. Харкова в період з 24 лютого по березень 2022 року, встановлення простою в роботі працівників позивача, перебування відповідача з червня 2022 року по фактично січень 2023 року в окупації, де робота "Укрпошти" була зупинена, що позбавило скаржника можливості направити адміністративний позов на адресу відповідача.

Вказує, що 02.03.2022 внаслідок ракетного обстрілу та пожежею, яка виникла від нього була зруйнована адміністративна будівля ГУНП, в тому числі і службові кабінети, знищені службова техніка і документація.

Також зазначає, про недостатність працівників в зв`язку з їх звільненням та великого навантаження на решту робітників, загрозу для їх життя та здоров`я, постійних повітряних тривог, ракетних атак, екстрених відключень електроенергії.

Просить врахувати, що не мало можливості сплатити судовий збір за подання позову, проте вчиняло активні дії для його сплати та найшвидшого звернення до суду з позовом.

Крім того, звертає увагу, що законодавець у п. 8 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачив відсилочну норму не до ч. 5 ст. 122 КАС України, не до ч. 2 та 5 ст. 122 КАС України, а тільки до ч. 2 ст. 122 КАС України. Отже, КАС України передбачено можливість особи після звільнення звернутися до суду із позовом щодо проходження, звільнення зі служби протягом 6 місяців, а тому після закінчення цього строку у суб`єкта владних повноважень відповідач має право звернутися до суду, яке він може реалізувати протягом 3 місяців. Просить врахувати постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 та від 12.05.2022 у справі № 420/9673/20, в яких зазначено, що суб`єкт владних повноважень має право звертатися до суду про стягнення грошових коштів після закінчення шестимісячного строку.

Враховуючи вищенаведені обставини, вважає, що судом першої інстанції передчасно повернуто позов.

ОСОБА_1 (далі - відповідач) не подала відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 та ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявним у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, предметом даного позову є відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився в розмірі 3 038,06 грн.

В позовній заяві ГУНП в Харківській області зазначає, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції наказом від 25.05.2022 № 262 о/с, яким також зазначено про необхідність відповідача відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування в розмірі 3 038,06 грн.

За твердженням позивача тримісячний строк звернення до суду з цим позовом слід відліковувати від закінчення строку пред`явлення звільненою особою позову про поновлення на посаді.

Оскільки 25.05.2022 у ОСОБА_1 виникло право у місячний строк на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо звільнення, ГУ НП в Харківській області після закінчення цього строку мало право звернутися до суду в тримісячний строк на пред`явлення вказаного позову щодо стягнення грошових коштів.

Суд першої інстанції вважав доводи позивача помилковими, оскільки строк звернення до суду з позовом про стягнення надмірно виплачених коштів має бути пред`явлений протягом місяця з дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав. Натомість, позивач звернувся з позовом 12.09.2023, тобто з пропуском встановленого ч.5 ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо пропуску позивачем строку звернення до суду.

За приписами абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Колегія суддів зазначає, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, пов`язані з прийняттям, проходженням чи звільненням особи з публічної служби, тобто вони охоплюють правовідносини, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до моменту її звільнення із займаної посади.

Водночас, питання щодо стягнення суб`єктом владних повноважень з особи вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився у зв`язку з її звільненням не відносяться до спорів, які виникли з підстав проходження публічної служби, відповідно, до них мають застосовуватись приписи абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку щодо застосування до спірних правовідносин тримісячного строку, встановленого для звернення до суду суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом.

Вказані висновки відповідають правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 07.09.2023 по справі № 520/2134/23, від 30.11.2023 у справі № 520/761/23.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звільнена з поліцейської служби 25.05.2022 наказом ГУ НП в Харківській області від 25.05.2022 за № 262 о/с, на підставі якого ГУ НП в Харківській області звернулось до суду за стягненням з відповідача вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився в розмірі 3038,06 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звільнена з поліцейської служби 25.05.2022, ГУ НП в Харківській області при подачі позову 12.09.2023, порушено встановлений законодавством тримісячний строк, визначений приписами абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України.

В якості поважних підстав пропуску строку звернення до суду, ГУНП в Харківській області посилається на запровадження у Україні з 24.02.2022 воєнного стану, бойові дії в м. Харкові, перебування працівників в простої, масованих ракетних атак, частих повітряних тревог, відсутності електропостачання, ракетного удару по будівлі ГУНП в Харківській області, перебування позивача під окупацією, в зв`язку з чим відсутня можливість направлення йому поштової кореспонденції, відсутність коштів для сплати судового збору.

Колегія суддів звертає увагу, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Дійсно, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з 05.30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України та діє до цього часу.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами.

При цьому, суд наголошує, що питання поновлення строку на звернення з позовною заявою у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на звернення з позовною заявою у всіх абсолютно випадках.

Суд враховує, що відповідно до чч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про воєнний стан» від 12.05.2015 №389-VIII в умовах воєнного стану інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження після введення воєнного стану.

У постанові від 08.12.2022 у справі № 990/102/22 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що обставина повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України могла унеможливити дотримання встановленого законом процесуального строку, однак поважними такі причини можна визнати лише за умови надання до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі № 761/28821/20, де наголошувалось на тому, що за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Верховний Суд у вищевказаній постанові відзначав, що саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Посилання позивача на ведення активних бойових дій на території м. Харкова в період з 24 лютого по березень 2022 року та ракетного удару по адміністративній будівлі ГУНП в Харківській області 02.03.2022, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані події відбулися задовго до початку перебігу строку звернення до суду (з 22.05.2022).

Доводи скаржника про перебування відповідача в окупації, в зв`язку з чим, позивач був позбавлений можливості направити йому по пошті адміністративний позов, колегія суддів вважає такими, що не свідчать про поважність підстав пропуску строку звернення до суду.

Крім того, згідно п. 2 ст. 161 КАС України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову в паперовій формі зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій позовної заяви та доданих до неї документів, тоді як законодавством не передбачено надання суду підтвердження отримання іншою стороною по справі вказаних документів.

Щодо доводів про відсутність коштів для сплати судового збору, колегія суддів вказує, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору державними органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку на звернення з адміністративним позовом реалізовувати таке право.

В свою чергу, належними доказами поважності підстав пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій державного органу з моменту виникнення права на звернення з адміністративним позовом, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що ГУНП в Харківській області дійсно бажає реалізувати своє право на звернення з адміністративним позовом у визначені законом строки.

Утім, позивачем не надано суду доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього фінансування з Державного бюджету України для сплати судового збору безпосередньо у даній справі.

Колегія суддів також зауважує, що у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення, розподілу та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 29.09.2022 у справі № 805/3880/18-а, від 26.10.2023 у справі №160/16221/22.

Щодо доводів позивача про встановлення простою в роботі працівників ГУНП Харківської області, їх звільнення, велике навантаження на решту робітників, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про прийняття наказу про запровадження простою в роботі працівників позивача, накази про звільнення та штатний розпис працівників.

Суд також зауважує, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання адміністративного позову.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2022 року у справі № 560/403/22.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в матеріалах справи доказів пропуску строку звернення з позовною заявою внаслідок збройної агресії Російської Федерації, які б підтверджували, що саме тимчасові обмеження, події чи обставини в період дії правового режиму воєнного стану, які не залежали від волі та дій позивача, стали перешкодою, унеможливили подання позовної заяви у передбачені законом строки.

Отже, наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не підтверджені належними доказами та не наведено обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду з позовною заявою.

ГУНП в Харківській області не наведено підстав, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для направлення такого позову в період з 25.05.2022 (дати початку строку звернення з адміністративним позовом до суду) по 12.09.2023 (день звернення з адміністративним позовом).

Щодо посилання апелянта на висновки Верховного Суду, сформовані в постановах від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 та від 12 травня 2022 року у справі № 420/9673/20, колегія суддів зазначає, що вказані постанови прийняті щодо інших правовідносин, так як предметом адміністративного позову у справі № 826/14908/18 було стягнення з підприємства в дохід Державного бюджету штрафу за порушення валютного законодавства згідно із постановою Національного банку України про притягнення до відповідальності за порушення валютного законодавства, а у справі № 420/9673/20 - стягнення з Національного університету Одеська юридична академія штрафу за порушення вимог Закону України «Про ціни та ціноутворення» на підставі рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області.

Тобто у справах № 826/14908/18 та № 420/9673/20 спірні правовідносини виникли щодо стягнення грошових коштів на підставі рішення суб`єкта владних повноважень та не стосуються правовідносини щодо проходження або звільнення з публічної служби.

Колегія суддів наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Колегія суддів зазначає, що обставини, на які посилається позивач, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позову з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності підстав для його поновлення, однак, помилково застосував до спірних правовідносин положення частини п`ятої, а не частини другої статті 122 КАС України, що визначає строк звернення до суду з вказаним позовом.

Разом з тим, помилковість суду першої інстанцій в зазначеному вище контексті, не вплинуло на результат розгляду цієї справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни мотивувальної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції, виклавши його у редакції цієї постанови.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 по справі № 520/25431/23 - змінити в частині мотивів, виклавши її у редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 520/25431/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій