Справа № 420/13899/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року адміністративний позов залишити без руху та повідомлено позивача про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки шляхом надання до суду надання до суду уточненого адміністративного позову.

На виконання ухвали суду від 20.06.2023 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої прохальна частина викладена у такій редакції:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у зарахуванні період роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу, призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 з моменту набрання рішення законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, 24.10.2022 позивач подав заяву про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм рішенням № 11 від 28.10.2022 відмовив йому у призначенні пенсії за віком, а рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №420/16886/22 відмовлено у задоволенні позовної заяви з причини того, що позивач не надав відповідачам та суду будь-яких інших документів, які б підтвердили, на якому саме підприємстві позивач працював у 1991-1993 роках, зокрема, такими документами могли бути довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, членський квиток профспілок тощо.

Позивач у позовній заяві вказує, що з урахуванням висновків суду, позивач звернувся до Державного архіву Одеської області про наявність будь-яких первинних документів. Листом від 03.04.2023 було повідомлено, що підприємство «МП Техноторг» не входило до списків джерел комплектування Державного архіву та з урахуванням вищезазначеного листа, позивач звернувся із запитом щодо зарахування стажу роботу, однак листом від 09.05.2023 було повідомлено про неможливість такого зарахування.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови в зарахуванні періоду роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу та призначенні мені пенсії за віком неправомірними та що період роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу для призначення пенсії відповідачем має бути зарахований.

До суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 21.07.2023 за вх. №ЕП/2837/23 надійшов відзив на позов, в якому представником відповідача зазначено, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача зазначає у відзиві, що: за результати розгляду документів, до страхового стажу не зарахований період роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 в МП Техноторг, оскільки назва підприємства при прийнятті не відповідає назві на печатці при звільненні; рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято Рішення №11 від 28.10.2022, про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є законним та обґрунтованим; наразі підстави для зарахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи 01.09.1991 по 01.11.1993 в МП Техноторг ? відсутні.

Ухвалою суду від 17.07.2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.10.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058-ІV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 11 від 28.10.2022 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком з тих підстав, що: «…Пенсійний вік, визначений пунктом 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 63 років.

Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить від 19 до 29 років.

Страховий стаж особи становить 18 років 8 місяців 11 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

1) за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди:

- 01.09.1991 01.11.1993, оскільки назва підприємства при прийнятті не відповідає назві на печатці при звільненні. Рекомендовано надати довідку про перейменування».

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у справі №420/16866/22, яке набрало законної сили, відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу, призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 з 24.10.2022.

У вказаному рішенні судом зазначено, що позивач не надав суду доказів того, що вживав заходів щодо виправлення виявлених в трудовій книжці розбіжностей, що звертався до підприємства або його правонаступника, або у разі ліквідації роботодавця - до обласного архіву, враховуючи, що і підприємство, і позивач мають місцезнаходження у м. Одеса. Про причини такої бездіяльності позивач також суду не повідомив.

З урахуванням висновків суду, позивач звернувся до Державного архіву Одеської області і запитом, у відповідь на який отримав листв від 03.04.2023 №14141/06-21, в якому позивачу зазначено, що: «…Підприємство за назвою (відповідно до запиту) «МП «Техноторг» не входило до списків джерел комплектування Державного архіву Одеської області та будь-які його документи на зберігання не надходили. У зв`язку із зазначеним не є можливим надати витребувані архівні довідки про стаж роботи ОСОБА_1 за 1991-1993 роки та перейменування підприємства.

Відомості щодо діяльності, правонаступників та місця зберігання документів названого підприємства не виявлені.

До відома: документи з особового складу не відповідають профілю Держархіву і у разі ліквідації підприємства - місця роботи без правонаступників мають зберігатися у трудовому архіві за юридичною адресою ліквідованого підприємства».

04.05.2023 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію щодо можливості зарахування періоду роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу позивача з урахуванням того, що в Державному архіві Одеської області відсутні довідки щодо трудового стажу заявника за 1991-1993 роки на підприємстві «МП Техноторг».

У відповідь листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.05.2023 №1500-0302-8/57050 повідомлено, що: «… ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами до Головного управління щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Під час розгляду документів заявника за екстериторіальним принципом до страхового стажу заявника щоразу не було враховано період роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 в МП Техноторг.

Для вирішення питання стосовно зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду роботи необхідно надати документи згідно Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 року № 637».

Позивач, не погоджуючись з вказаними діями відповідача, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 визначені принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам (далі - Закон №1058).

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення..

Частиною 5 ст. 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, 25.11.2005 за №22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Пункт 1.1 Порядку № 22-1 визначає, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з п. 1.7 1.8 Порядку № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно до пункту 3 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.07.2015 № 13-1, принципи здійснення прийому та обслуговування осіб органами Пенсійного фонду: додержання вимог чинного законодавства та етичних норм поведінки; прозорість, відкритість та зрозумілість дій у сфері надання послуг; компетентність та ефективність; своєчасність та якість; нерозголошення інформації, повідомленої особою, яка звертається за отриманням послуги, крім випадків, встановлених чинним законодавством; орієнтація на одержувача - формування ефективної системи взаємодії з одержувачем послуги, надання послуги на базі централізованих інформаційних технологій незалежно від місця взяття його на облік (проживання, перебування на обліку); інформованість - функціонування постійно діючої системи інформаційного забезпечення одержувача послуги.

Судом встановлено, що підставою відмови позивачу у призначенні пенсії є те, що страхового стажу роботи заявника не зараховано періоди роботи позивача з 01.09.1991 по 01.11.1993 продавцем в МП «ТЕХНОТОРГ», оскільки назва підприємства при прийнятті не відповідає назві на печатці при звільненні.

Згідно з п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд, надаючи оцінку підставі неврахування зазначеного вище періоду роботи позивача до його страхового стажу зазначає, що в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, зважаючи на те, що позивач не є особою, відповідальною за правильність заповнення записів його трудової книжки, враховуючи те, що позивач вживав заходи щодо отримання додаткових документів на підтвердження спірного періоду його роботи, суд вважає, що неврахування відповідачем періоду такої роботи позивача з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу є неправомірним.

Судом з трудової книжки позивача встановлено, що в ній є посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, не містять виправлень.

Водночас, відсутність у позивача наказу про зміну найменування/реорганізацію підприємства, на якому позивач працював у період з 01.09.1991 по 01.11.1993, не може бути безумовною підставою для висновку про відсутність підстав для зарахування такого періоду роботи позивача до його страхового стажу для призначення пенсії.

При цьому суд зазначає, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Тобто в розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав - певних недоліків трудової книжки.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі №580/4012/19.

Таким чином, враховуючи викладене суд вважає за доцільне задовольнити частково позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду його роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу.

Водночас, зважаючи на те, що позивачу не відмовлялось у призначенні пенсії за віком після зарахування до страхового стажу періоду його роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993, його права в цій частині станом на дату звернення позивача до суду з цим позовом порушені не були, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту набрання рішення законної сили є передчасними та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

З урахуванням того, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду його роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи з 01.09.1991 по 01.11.1993 до страхового стажу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094).

Суддя П.П. Марин