Справа № 600/6244/23-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/6244/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №5750-5698/ Ч-17 / 8-2400/23 від 11.09.2023 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XIІ;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи на виборній посаді Біловецького сільського голови з 25 квітня 2006 року по 10 грудня 2020 року.

Позов обґрунтовано тим, що в період з 25.04.2006 по 10.12.2020 року позивач неодноразово обиралася сільським головою Біловецької сільської ради та на момент припинення її повноважень стаж в органах місцевого самоврядування складає 14 років 7 місяців та 16 днів. Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Однак відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії державного службовця, оскільки робота в органах місцевого самоврядування після 04.07.2001 року не є роботою на посадах віднесених до категорій посад державних службовців. З такими діями пенсійного органу позивач не погоджується, оскільки періоди роботи з 25.04.2006 року по 10.12.2020 на посаді сільського голови Біловецької сільської ради відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби №283 повинні бути зараховані до стажу державної служби.

Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву; витребувано докази.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, заперечуючи проти позовних вимог, подало до суду відзив на позовну заяву, в яких вказано про те, що згідно із статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІ від 07.06.2001, із змінами та доповненнями, пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що сфера дії Закону України "Про державну службу" №889-VIII не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, що визначено частиною 3 статті 3 цього Закону. Отже, посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на призначення (переведення) на пенсію за Законом України «Про державну службу». Враховуючи вищенаведені факти, вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням вчинено дії згідно вимог законодавства України діючого на час виникнення спірних правовідносин. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно трудової книжки позивача в період з 25.04.2006 року по 10.12.2020 року ОСОБА_1 була обрана сільським головою Біловецької сільської ради.

29 серпня 2023 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу».

Листом №5750-5698/Ч-17/8-2400/23 від 11 вересня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача, що посадові особи органів місцевого самоврядування не мають права на призначення (переведення) на пенсію за Законом України «Про державну службу». Вказане мотивоване тим, що згідно із статтею 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сфера дії Закону України "Про державну службу" №889-VIII не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування, що визначено частиною 3 статті 3 цього Закону.

За таких обставин позивач звернулася до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Частиною першою статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII) визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV.

Тобто, до 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до статті 90 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 10 розділу XI Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" визначено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-XII передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-XII і пунктами 10, 12 розділу Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 03.07.2018 по справі №569/350/17, від 03.07.2018 по справі №586/965/16-а, від 10.07.2018 по справі №591/6970/16-а.

Як вбачається зі змісту заяв по суті справи та наявних у справі матеріалів, підставою для відмови у переведені позивача з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця є незарахування органом Пенсійного фонду України до стажу державної служби періоду роботи позивача на посаді сільського голови Біловецької сільської ради з 25.04.2006 року по 10.12.2020 року.

При цьому, відповідач наголошує, що сфера дії Закону №889, не поширюється на посадових осіб органів місцевого самоврядування. Тому посадові особи місцевого самоврядування не мають права на призначення (переведення) на пенсію за Законом України «Про державну службу».

Водночас суд зауважує, відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону №899, стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.

Аналізуючи наведені норми обчислення стажу державної служби за період роботи до 01.05.2016 (до моменту набрання чинності Законом №899) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (далі - Порядок №283), яким слід керуватися в даному випадку.

Згідно абзацу 13 пункту 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-IIІ від 07.06.2001 (далі - Закон №2493).

Положення статей 2, 3 Закону №2493 визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону №889, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493, входить до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889, яким передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Судом встановлено, що в період з 25.04.2006 року по 10.12.2020 року позивач була обрана на посада сільського голови Біловецької сільської ради. Однак вказаний період пенсійним органом не було враховано до стажу державної служби позивача.

Поряд з цим суд зауважує, що станом на 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VIII) згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 вже як 10 років перебувала на посаді сільського голови, періоди роботи на якій згідно абзацу 13 пункту 2 Порядку №283 зараховуються до стажу державної служби.

Отже, станом на 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VIII) позивач мала стаж державної служби 10 років.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що спірний період роботи позивача на посаді сільського голови підлягає зарахуванню до стажу державної служби, у зв`язку з чим відмова відповідача у його зарахуванні до стажу державної служби є протиправною.

Зазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.06.2018 по справі №735/939/17, які в силу положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Аналогічний підхід застосовується і Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 28 червня 2023 року по справі №600/3274/22.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 , що стосуються рішення про відмову у зарахуванні до стажу державної служби період роботи на виборній посаді Біловецького сільського голови з 25 квітня 2006 року по 10 грудня 2020 року, підлягають задоволенню. Як наслідок, підлягають задоволенню і похідні від указаних позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи на виборній посаді Біловецького сільського голови з 25 квітня 2006 року по 10 грудня 2020 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Натомість доводи відповідача не свідчать про законність оскаржуваного рішення (дій).

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду цього позову сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в сумі 1073,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом №5750-5698/ Ч-17 / 8-2400/23 від 11.09.2023 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XIІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період роботи на виборній посаді Біловецького сільського голови з 25 квітня 2006 року по 10 грудня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 21 грудня 2023 року.

Повне найменування учасників процесу: позивач ОСОБА_2 (с. Білівці, Дністровський район, Чернівецька область, РНОКПП НОМЕР_1 ); відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, Площа Центральна, 3, ).

Суддя О.П. Лелюк