Справа № 600/747/22-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/747/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

21 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство "Чернівецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (далі ДП «Чернівецький облавтодор») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №000003914/Ж10/24-13-18-10 від 15.07.2021.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.05.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 р. позовні вимоги задоволено.

Постановою Верховного Суду від 16.03.2023 рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10.05.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

За правилами п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ДП "Чернівецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на обліку у податковому органу як платник податків та зборів.

ГУ ДПС у Чернівецькій області проведена камеральна перевірка позивача з питань несвоєчасності сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з ПДВ згідно поданої податкової звітності з податку на додану вартість та рішення суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу (наказ ДФС 14.04.2016 №318) №4 від 23.04.2020 року.

При проведенні перевірки податковим органом використані декларація з ПДВ за серпень 2020 року від 21.09.2020 №; декларація з ПДВ за липень 2020 року від 18.09.2020 №; декларація з ПДВ за липень 2019 року від 20.08.2019 №; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 23.09.2020 №; рішення суду про розстрочення/відстрочення податкового боргу (наказ ДФС 14.04.2016 №318) №4 від 23.04.2020; дані з системи електронного адміністрування податку на додану вартість; АІС "Податковий блок".

За результатами перевірки складено Акт від 22.06.2021 №2290/Ж5/24-13-18-10/31963989, яким встановлено порушення п.57.1, ст.67, п.203.2 ст.203 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до даних: декларації з ПДВ за серпень 2020 року від 21.09.2020 №, декларації з ПДВ за липень 2020 року від 18.09.2020 № та декларації з ПДВ за липень 2019 року від 20.08.2019 №, уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 23.09.2020 №, рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016 №318) №4 від 23.04.2020.

На підставі висновків акту камеральної перевірки, відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 №000003914/Ж10/24-13-18-10, яким до позивача за порушення строку сплати грошового зобов`язання з ПДВ застосовано штраф у розмірі 50% від суми грошового зобов`язання в розмірі 3648181,03 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, враховуючи висновки Верховного Суду, висловлені постанові від 16 березня 2023 року у даній справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України, закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків-сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

П.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України врегульовано, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податковою обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений в порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

За приписами п.54.1 ст.54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

П. 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.

За правилами п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

П.124.1 ст. 124 ПК України унормовано, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього па підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зазначена норма, як виплаває з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податку повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Пунктами 124.2 та 124.3 статті 124 ПК України передбачено штрафні санкції за діяння, передбачені пунктом 124.1, але ті, що вчинені умисно.

Отже, юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу за п.п. 124.2 та 124.3 ст. 124 ПК України, є обов`язок доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у ст. 16 ПК України.

Верховним Судому у постанові від 16 березня 2023 року у даній справі, зокрема зазачено, що вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. В противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.Таким чином, при вирішенні даного спору судам першочергово необхідно було встановити, чи вжив позивач всі достатні, необхідні та залежні від нього заходи з метою дотримання правил та норм, визначених у положеннях чинного законодавства, чи діяв він добросовісно, затримуючи сплати узгоджених податкових зобов`язань (наявність/відсутність непереборних обставин щодо несвоєчасної сплати), чи вчиняв всі необхідні активні дії, зокрема, щодо повідомлення відповідача про неможливість сплати податкових зобов`язань через відсутність коштів на рахунках чи неможливістю їх використання та щодо відшукування необхідних коштів. З`ясування судами вищезазначених обставин має суттєве значення для повного та всебічного розгляду справи та прийняття обґрунтованого та законного рішення. В той час, як недослідження вказаних питань під час судового розгляду справи, призводить до формального підходу до вирішення справи та невмотивованих, необґрунтованих висновків щодо відсутності умислу та у зв`язку з чим наявності вини платників податків, без достатніх на те підстав.

При цьому, Верховний Суд у вищезазначеній постанові зауважив, що оцінюючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення судами було констатовано відсутність умислу позивача у такому порушенні лише з огляду на те, що саме відповідач зараховував сплачені суми податкового зобов`язання не в рахунок погашення розстрочки за судовим рішенням, а в рахунок податкових декларацій та інших не розстрочених узгоджених податкових зобов`язань в порядку черговості, а також не надав доказів вини ДП "Чернівецький облавтодор", що своєю чергою, виключає можливість застосування до позивача штрафних санкцій на підставі п.124.3 статті 124 ПК України. Поряд із цим, судами не враховано, що така обставина як зарахування податковим органом сплачених ДП "Чернівецький облавтодор" сум податкових зобов`язань не скасовує обов`язку суду перевірити дотримання платником податку строків та порядку сплати самостійно узгоджених податкових зобов`язань. Адже затримка сплати узгоджених податкових зобов`язань при обізнаності про їх обов`язкову сплату та за наявності обов`язку щодо своєчасної сплати податкового зобов`язання визначається як протиправна дія платника податків. Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків закріплених для платника податків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховуючи висновки Верховного Суду у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

З матеріалів справи з`ясовано, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №824/1246/19-а задоволено адміністративний позов ГУ ДПС у Чернівецькій області до ДП Чернівецький облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення коштів: стягнуто кошти з банківських рахунків ДП Чернівецький облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, заборгованість на суму податкового боргу по податку на додану вартість до Державного бюджету України в розмірі 13751993 (тринадцять мільйонів сімсот п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто три) грн 78 коп.

04.03.2020 позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду у справі №824/1246/19-а та подав графік погашення боргу з березня 2020 р. по лютий 2021 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 розстрочено виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі №824/1246/19-а до 22 січня 2021 року.

Таким чином, сума боргу за рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі №824/1246/19-а була розстрочена судом за клопотанням ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Згідно запропонованого позивачем графіком платежів, сплата боргу мала відбуватися 30 числа кожного місяця з березня 2020 року по лютий 2021 року, а саме: 30 березня 2020 року - 1000 000 грн; 30 квітня 2020 року 500000 грн; 30 травня 2020 року 500000 грн; 30 червня 2020 року 1000000 грн; 30 липня 2020 року 1000000 грн; 30 серпня 2020 року 1500000 грн; 30 вересня 2020 року 1500000 грн; 30 жовтня 2020 року 1500000 грн; 30 листопада 2020 року 1500000 грн; 30 грудня 2020 року 1500000 грн; 30 січня 2021 року 1500000 грн; лютий 2021 року 1351993,78 грн.

Згідно наданих суду першої інстанції платіжних документів до 22.01.2021, на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 р. у справі №824/1246/19-а, позивачем сплачено 4042122 грн. з 1351993,78 грн., а згідно облікової картки платника податків перший платіж на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 надійшов до бюджету з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ лише 12.08.2023 р.

Як стверджує позивач, несвоєчасна сплата узгоджених сум, розстрочених згідно з рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.03.2020 року, виникла внаслідок зарахування податковим органом сплачених сум не в рахунок погашення розстрочки, а в рахунок сплати з податковими деклараціями та іншими узгодженими податковими зобов`язаннями в порядку черговості.

Колегією суддів із матеріалів справи з`ясовано, що ДП «Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» неодноразово притягалось до відповідальності за аналогічні порушення (за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з ПДВ), що підтверджується наявними в матеріалах справи податковими повідомленнями рішеннями (прийняті на підставі актів №3136/24-13-04/31963989 від 30.09.2020 р., №1860/24-13-56-03/31963989 від 19.06.2020 р., №1573/24-13-56-03/31963989 від 20.05.2020 р., №2024/24-13-56-03/31963989 від 10.07.2020 р., №829/24-13-56-03/31963989 від 12.03.2020 р., №108/24-13-04-14/31963989 від 16.11.2020 р., №2163/24-13-56-03/31963989 від 04.08.2020 р., №288/24-13-18-10/31963989 від 21.01.2021 р., №1355/24-13-56-03/31963989 від 27.04.2020 р.), якими застосовано до останнього штраф за затримку сплати грошових зобов`язань, а саме: від 26.10.2020 р. № в сумі 489855,29 грн; від 10.07.2020 р. № в сумі 79862,04 грн; від 15.06.2020 р. № в сумі 120171,53 грн; від 28.07.2020 р. № в сумі 293317,59 грн; від 03.04.2020 р. № в сумі 1728,89 грн; від 08.12.2020 р. № в сумі 242542,91 грн; від 25.08.2020 р. № в сумі 103018,93 грн; від 21.01.2021 р. №10; від 20.05.2020 р. № в сумі 134338,90 грн.

А отже знайшли своє підтвердження доводи позивача в тій частині, що останній, крім зобов`язання за рішенням суду у справі №824/1246/19-а, має перед відповідачем і інші грошові зобов`язання.

В той же час, відповідачем зазначено, що ні наявність інших зобов`язань, ні черговість зарахування платежів податковим органом не мали впливу та не призвели до порушень, за які застосовано штрафні санкції згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки перший платіж за ухвалою про розстрочення податкового боргу від 17.03.2020 здійснений ДП «Чернівецький облавтодор» у серпні 2020 року, тобто несвоєчасно, не за встановленим графіком, як і усі подальші платежі.

Згідно графіку, станом па 30 серпня 2020 року, ДП «Чернівецький облавтодор» мало вже сплатити до Державного бюджету - 5 000 500,0 грн., натомість сплачено 650 000,0 грн.

Як вказано відповідачем та не спростовано позивачем, отримана останнім сума коштів дозволяє погасити заборгованість в повному обсязі, або, принаймні, виконати умови рішення суду про розстрочку за пропущені півроку.

Так, у вересні 2020 року ДП «Чернівецький облавтодор» отримано фінансування в розмірі 5 310 477,0 грн., а сплачено-1417 894,0 грн.; в жовтні 2020 року отримано-15 130 439,0 грн., сплачено-1 274 288,0 грн.; в листопаді 2020 року отримано - 6 159 250,0 грн., сплачено - 600 000,0 грн.; в грудні 2020 року отримано-5 773 219,76 грн., сплачено-1 000 000,0 грн.; в лютому 2021 року отримано - 7 306 530,0 грн., сплачено - 1 200 000,0 грн.; в березні 2021 року отримано - 15 503 900,0 грн., сплачено - 1 500 000,0 грн., в квітні 2021 року отримано - 6 599 371 грн., сплачено - 1 000 000,0 грн.; в травні 2021 року отримано- 8 184 021 грн., сплачено - 1 200 000 грн.; в червні 2021 року отримано - 9 243 732,0 грн., сплачено - 1 000 000,0 грн.; в липні 2021 року отримано 4 549 014,0 грн., сплачено - 900 000,0 грн.; в серпні 2021 року отримано - 4 986 117,0 грн., сплачено - 1 000 000,0 грн.; в вересні 2021 року отримано - 10 826 464,0 грн., сплачено - 1 000 000,0 грн.; в жовтні 2021 року отримано 12 564 123,0 грн., сплачено - 1 040 000,0 грн.

Крім того, судом першої інстанції співставлено дані облікової картки платника податків та наданих суду платіжних доручень з яких вбачається, що до 12.08.2020 не надходили до бюджету кошти з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ. Таким чином, суд встановив, що згідно наданих позивачем платіжних доручень та даних облікової картки сплачені кошти за платіжними дорученнями з призначенням платежу «сплату розстроченого ПДВ згідно рішення суду по справі №824/1246/19-а ДП «Чернівецький облавтодор» здійснювали погашення заборгованості на виконання рішення суду по справі №824/1246/19-а, та не зараховувались податковим органом в рахунок сплати з податковими деклараціями, як помилково вважає позивач.

Таким чином колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції в тій частині, що ДП «Чернівецький облавтодор» не навів жодного належного обґрунтування, як і не надав жодного доказу на підтвердження того, що податковим органом здійснювалось зарахування сплачених сум не в рахунок погашення розстрочки, а в рахунок сплати за податковими деклараціями. При цьому, позивач не звертався до відповідача щодо невірного зарахування сплачених коштів на виконання рішення суду по справі №824/1246/19-а, а тому судом першої інстанції обгрунтовано відхилено зазначені доводи позивача.

Також позивачем не спростовано доводів відповідача про те, що ним свідомо не вживалося жодних заходів задля забезпечення своєчасного виконання рішення суду і сплати узгодженої суми податкового боргу. Не надано доказів звернення до розпорядника коштів для збільшення фінансування, виділення додаткових коштів, перерозподілу наявних коштів для належного виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №824/1246/19-а, та будь-яких доказів реальної відсутності коштів на рахунках ДП «Чернівецький облавтодор» у період березень-серпень 2020 р., що унеможливлювало б своєчасне виконання рішення суду про розстрочення (в т.ч. доказів відмови банку у сплаті коштів за відповідним платіжним дорученням позивача через відсутність коштів на рахунку).

За вказаних обставин, є необгрунтованими твердження позивача щодо відсутності у його діяннях вини, оскільки встановлені обставин дають підстави вважати, що дії останнього свідчать про відсутність у ДП «Чернівецький облавтодор» свідомої мети своєчасного та добросовісного виконання вказаного розстрочення у встановлені судом строки.

Що стосуються посилання позивача на те, що до останнього безпідставно замість штрафних санкцій, передбачених п.124.1 п.124.2 ст.124 ПК України, застосовано штрафні санкції, передбачені п.124.3, колегія суддів зазначає, що в рамках розгляду даної справи встановлено прострочення сплати ДП «Чернівецький облавтодор» узгодженого грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, а відтак у контролюючого органу були підстави для застосування вищезазначеної правової норми.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.