Справа № 260/2673/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 рокуСправа № 260/2673/23 пров. № А/857/16463/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2023 року (суддя Іванчулинець Д.В., м.Ужгород),

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини грошового забезпечення за період з 19.04.2017 по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон №2050-ІІІ) та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі Порядок №159);

зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 19.04.2017 по 07.03.2023 - відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку №159.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі вказує, що позивач не має права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати; не надав докази в підтвердження того, що внаслідок несвоєчасної виплати одноразової грошової допомоги при звільненні він зазнав втрат. Також зазначає, що позивачем порушено строки звернення до суду з позовом.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач здійснив виплату одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної грошової винагороди, з порушенням строків виплати, то позивач має право на отримання компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати останньої.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що відповідно до витягу із Наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 20.04.2017 № 74-ос позивача було знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків прикордонного загону (у зв`язку із закінченням строку контракту).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачеві була проведена виплата одноразової грошової допомоги при звільненні без урахування щомісячної грошової винагороди, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, яку він отримував під час проходження служби» (далі Постанова №889).

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2022 року по справі № 260/802/22 (далі Рішення суду), яке набрало законної сили 30.01.2023, визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_1 , як правонаступника, щодо не включення до складу місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 як розрахункової величини у квітні 2017 року при нарахуванні та при визначенні розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) щомісячної додаткової грошової винагороди, визначеної Постановою № 889. Зобов`язано НОМЕР_3 прикордонний загін (в/ч НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 статті 15 Закону №2011-XII в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 календарних років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди визначеної Постановою № 889. Визнано протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) в частині виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби у 2016 році і допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби у 2017 році не у розмірі грошового забезпечення. Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на соціальні потреби у 2016 та 2017 роках у розмірі грошового забезпечення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.8-11).

На виконання Рішення суду відповідачем перераховано 08.03.2023 на рахунок позивача недоплачену частину грошового забезпечення, що підтверджується копією листа від 17.02.2023 № 11/2690-23-Вих та випискою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 08.03.2023 (а.с.16, 20).

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон №2050-ІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру.

Статтею 3 Закону №2050-ІІІ передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 6 Закону №2050-ІІІ компенсацію виплачують за рахунок:

власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян;

коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету;

коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, в тому числі.

Спірним у даній справі є питання виплати компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати одноразової грошової допомоги при звільненні без включення до її складу щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889.

На виконання Рішення суду відповідачем до одноразової грошової допомоги донарахована додаткова грошова винагорода.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що право на одноразову допомогу при звільненні позивач набув відповідно до статті 15 Закону №2011-ХІІ, що не заперечується відповідачем.

Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 6 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Апеляційний суд не заперечує того, що додаткова грошова винагорода входить до складу грошово забезпечення позивача, як виплата, що мала неодноразовий характер. Водночас, об`єктом нарахування компенсації втрати частини доходів, у розглядуваному випадку, є саме одноразова грошова допомога при звільненні, до якої на виконання Рішення суду донараховано додаткову грошову винагороду. При цьому, одноразова грошова допомога при звільненні є разовою виплатою і виплачується при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, оскільки одноразова грошова допомога при звільненні є доходом, що має разовий характер, тому на таку не може бути нарахована компенсація втрати частини доходів у розумінні Закону №2050-ІІІ.

Наведеним обставинам, суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову, з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2023 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний