Справа № 520/27897/23
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 р. справа №520/27897/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григорова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Харківського Національного університету внутрішніх справ (вул. Сонячна, буд. 3-А, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н, 21008, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) стягнення витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Харківський Національний університет внутрішніх справ звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 48 048 (сорок вісім тисяч сорок вісім) грн. 99 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 48048,99 грн., яка утворилась у зв`язку із невиконанням умов контракту про здобуття освіти. Відповідачем у добровільному порядку такі витрати не відшкодовано, тому позивач просить вказану суму стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 19.10.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням отримання відомостей про повідомлення відповідача засобами поштового зв`язку про відкриття провадження у справі та можливість надати до суду відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву не скористався, без зазначення причин цього.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 25.08.2021р. по 15.03.2022р.

Зокрема, наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 20.07.2021р. № 293 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 25.08.2021р. та присвоєно звання, "рядовий поліції".

Згідно доводів позовної заяви, на виконання вимог наказу МВС від 01.03.2017 р. № 173 "Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських", між відповідачем та Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУНП України в Харківській області було укладено контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських та направлено до ГУНП в Харківській області для підписання. Копії зазначеного контракту позивачем до суду не надано.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 15.03.2022р. №86 о/с відповідача відраховано з числа курсантів та звільнено відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Згідно з довідкою про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта № 4/134-д за період з 25 серпня 2021 року по 04 березня 2022 року, загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 становить 48048,99 грн.

Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались. Доказів протилежного не надано.

Позивач, з огляду на обставини не сплати відповідачем зазначених сум у визначені строки, звернувся до суду з позовом в цій справі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 № 901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.

Згідно із ч.1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Предметом спору у цій справі є стягнення з відповідача вартості витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку ч. 4 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" та згідно Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою КМ України № 261 від 12.04.2017р.

При цьому, ключовим питанням є дотримання зі сторони позивача процедури відшкодування спірних витрат, зокрема, порядку звернення до суду із відповідним позовом.

Згідно із положеннями ч.2 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Відповідно до ч. 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію", особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 5 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, в тому числі: звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Згідно вимог пункту 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до частин 4-5 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію", особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Суд зазначає, що за правилами положень статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду від 23.09.2021р. у справі № 520/11540/19, які враховуються судом в силу ч.5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до Порядку № 261, позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку. А тому доведенню підлягає саме належне направлення відповідачу відповідного повідомлення із розрахунком витрат, які підлягають відшкодуванню та, в разі отримання такого повідомлення або неотримання з вини відповідача, фактична відмова здійснити таке відшкодування.

За таких обставин суд вбачає необхідність доведення з боку позивача в даній справі повідомлення відповідача про обов`язок з відшкодування витрат шляхом надання доказів вручення йому відповідного поштового відправлення, яке містить це повідомлення, або доказів того, що таке відправлення не було вручено їй з незалежних від позивача причин. В разі повідомлення відповідача іншими належними засобами зв`язку, позивач має надати відповідні докази такого повідомлення.

В даній справі належне повідомлення відповідача доводиться позивачем наданою до суду копією листа "про направлення документів" вих. № 7/143 від 03.08.2023р., а також копією Повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, у якому відсутні відомості щодо його ознайомлення та відсутній особистий підпис ОСОБА_1 в графі "повідомлення отримав".

Оцінюючи вказані докази, суд зазначає, що надана до суду копія повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі б/н від 03.10.2023р., не містить розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у ХНУВС.

Крім того, суд зауважує, що з наданої разом з позовною заявою копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №306 та за відсутності опису вкладення до вказаного листа, неможливо встановити, який саме документ було відправлено відповідачу.

Так само, судом встановлено, що направлена позивачем відповідачу кореспонденція, яка, як наполягав позивач, містила відповідний розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі та повідомлення про необхідність їх відшкодування, фактично вручена ОСОБА_1 не була та згідно довідки відділення зв`язку повернута через закінчення терміну зберігання.

Позивач доводив, що вказана обставина має бути прирівняна до фактичного отримання відповідачем листа, та при цьому позивач посилався на висновки, наведені в Постанові Верховного Суду від 28.01.2021р. у справі № 820/1400/17 та низці інших.

Оцінюючи вказані доводи, суд зауважує, що, як слідує з доводів позивача та приведеного ним висновку Верховного Суду, зазначена вище Постанова Верховного Суду стосувалася можливості вважати належними доказами виконання адміністративним судом, з врахуванням конкретних обставин справи, обов`язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення процесуальних дій. Відтак, вважати вказану постанову релевантною до спірних правовідносин не можна, оскільки позивач не є адміністративним судом та не направляв відповідачу судову кореспонденцію.

Крім того, до суду позивачем не надано належним чином засвідчену копію контракту, укладеного між ОСОБА_1 та Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУНП України в Харківській області про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських та направлено до ГУНП в Харківській області.

Таким чином, за відсутності доказів належного повідомлення відповідача про необхідність відшкодування витрат навчання, зокрема, відповідного повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою про отримання листа або довідки відділення зв`язку про відмову від отримання листа, а також за відсутності опису вкладення до листа, який свідчить про надіслання йому довідок про розмір відшкодування, а також за відсутності копії контракту, укладеного між ОСОБА_1 та Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУНП України в Харківській області про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який передбачав необхідність відшкодування витрат на навчання, неможливо вважати наявним обов`язок відповідача з відшкодування витрат за відсутності дотримання відповідної процедури, оскільки відсутність вказаних доказів дає підстави для висновку, що відповідачу не запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі. Відтак, у позивача не виникає права на звернення із даним спором до суду, оскільки ним не виконано вимог статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 8 Порядку № 261.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30 серпня 2022 року у справі №480/8200/20, які враховуються судом відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку що підстави для задоволення позовних вимог в даній справі відсутні та в їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 9, 139, 241, 243-246, 250, 255, 293, 295-297, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову Харківського Національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров