Справа № 320/832/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 грудня 2023 року № 320/832/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Науково-виробнича фірма «Скала» до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заступника директора Департаменту начальника служби містобудівного кадастру Святиної Валентини Антонівни про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

у с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство «Науково-виробнича фірма «Скала» (далі по тексту також позивач, ТОВ «НВП «Скала») з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту також відповідач 1, Департамент), заступника директора Департаменту начальника служби містобудівного кадастру Святиної Валентини Антонівни (далі по тексту також відповідач 2, заступник директора Департаменту Святина В.А.), в якому, з урахування уточненої позовної заяви, просить суд визнати протиправними дії відповідачів, які полягають у незаконному затвердженні Департаментом наказу від 11.11.2021 №765 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень», прийнятого на підставі листа Департаменту від 11.11.2022 №765 на заяву позивача від 01.11.2022 №1914 (вх. ЦНАП №АМ01:2530-9472-0071-3744 від 02.11.2022) про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2020 у справі №640/17028/19, яким визнано протиправними дії Департаменту щодо ненадання позивачу містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту реконструкції по вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у м. Києві, згідно заяви від 19.02.2019 №168 (вх. ЦНАП №50365-03-16 від 20.02.2019) та зобов`язано Департамент видати позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта реконструкції у Дніпровському районі м. Києва відповідно до поданої заяви (вх. ЦНАП №50365-03-16 від 20.02.2019), незаконних підстав для відмови позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вул. Митрополита Андрея Шептицького, 24 у Дніпровському районі м. Києва, викладених у листі Департаменту від 11.11.2022 №765 та затверджених наказом Департаменту від 11.11.2022 №765 «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень», як: «неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, а саме:

- відсутністю зазначених намірів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень, оскільки Департаментом надано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта реконструкції нежилого приміщення (літ. А) без зміни функціонального призначення з влаштуванням окремих вхідних груп на вул. Андрея Шептицького (Луначарського), 24 в Дніпровському районі м. Києва, затверджені наказом Департаменту від 03.02.2020 №115 (зауважимо, що відповідно до частини восьмої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва); крім того, в заяві зазначено, що реконструкція буде відбуватися без зміни функціонального призначення нежитлового приміщення, а також зазначено, що буде змінюватись функціональне призначення нежитлового приміщення під приміщення магазинів;

- відсутністю копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, оскільки відповідно до намірів, зазначених у заяві, вбачається зайняття земельної ділянки шляхом облаштування складської рампи тощо, добудова до житлового будинку, а саме переобладнання частини арочного проходу житлового будинку з розміщенням вбудованого приміщення (відповідно до частини четвертої статті 26 Закону, право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації);

- відсутністю викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за участю сторін, зареєстровану 23.10.2023.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тобто, за загальним правилом, відкриті у спрощеному позовному провадженні справи розглядаються судом без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Однак суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони може призначити судове засідання за наявності достатніх для цього обґрунтованих підстав.

Відповідно до частини шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з частиною сьомою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Суд зазначає, що предметом позову є дії відповідачів щодо затвердження відмови у видачі містобудівних умов та обмежень.

Враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин, суд вважає, що дана адміністративна справа може бути розглянута без проведення судового засідання.

Крім того, суд зауважує, що заявлене позивачем клопотання є клопотанням з процесуальних питань.

Відповідно до частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Частиною першою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, серед іншого, зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення)

Однак, позивачем не наведені обґрунтовані обставини, які б свідчили про доцільність розгляду справи у судовому засіданні.

Суд зауважує, що лише посилання на наявність у учасника процесу бажання щодо здійснення розгляду справи у судовому засіданні не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. У протилежному випадку суди б мусили розглядати в обов`язковому порядку у судових засіданнях усі справи, в яких учасником процесу повідомлено про особливу важливість для нього такої справи, що зводило б нанівець власну оцінку судом обставин справи через призму необхідності чи доцільності проведення судового засідання. В умовах надмірного навантаження судів справами такий алгоритм дій явно б не сприяв процесуальній економії. З огляду на наведене, на переконання суду, судове засідання у справах незначної складності, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження, доцільно призначати та проводити у тому випадку, коли обставини справи та наявні у ній матеріали не дають у сукупності суду можливості надати правову оцінку спірним правовідносинам та вирішити спір без застосування тих процесуальних інструментів, вжиття яких можливо лише у судовому засіданні (наприклад, допит свідків, виклик спеціаліста, перекладача, проведення виїзного судового засідання тощо). Якщо ж вчинення таких процесуальних дій не є обов`язковим для розгляду та вирішення справи, судове засідання може не проводитися. Обставини даної справи, на переконання суду, не потребують обов`язкового проведення судового засідання для встановлення об`єктивної істини, а повний та всебічний розгляд справи, а також принцип змагальності процесу, є загальною процесуальною вимогою для кожного судового провадження, незалежно від того, проводиться судове засідання у справі чи ні. Крім того, суд зауважує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання не позбавляє учасника процесу можливості надати будь-які докази чи письмові документи чи надати пояснення, виклавши їх у письмовій формі.

Також суд зауважує, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі Ахеп v. Germany, заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року VarelaAssalinocontrelePortugal, заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.11.2006 (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND, суд вказав на те, що: "Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...".

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагає проведення судового засідання, а лише бажання учасника процесу усно викласти під час проведення судового засідання свої аргументи, які можуть бути висловлені письмово, не зумовлює необхідність проведення судового засідання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ПП «НВФ «Скала» про розгляд справи за участі сторін.

Керуючись статтями 12, 162, 243, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити Приватному підприємству «Науково-виробнича фірма «Скала» у задоволенні клопотання про розгляд справи за участю сторін.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.