Справа № 127/32721/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/32721/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайленко А.В.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

20 грудня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Медведєвої Ольги Вадимівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до Департаменту патрульної поліції, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Медведєвої Ольги Вадимівни, про скасування постанови серії ЕАТ № 7913628 від 10.10.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, закриття провадження.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що факт вчинення позивачем порушення вимог п. 18.1 ПДР України підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом, інспектором дотримано порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Представники сторін з`явились до суду для участі у судовому засіданні, однак у зв`язку із технічними проблемами, подали до заяви про апеляційний розгляд даної справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 10.10.2023 інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Медведєвою О.В. було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Підставою для прийняття вказаної постанови слугувало те, що 10.10.2023 о 23:08 у м. Вінниця, по вул. Соборна 92, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду в русі та здійснив порушення пп. 18.1 ПДР України, не пропустив пішохода, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи.

Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушення.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачаєтья із оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за порушення пункту 18.1 ПДР України, а саме: наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду в русі та здійснив порушення пп. 18.1 ПДР України, не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи.

Колегія суддів звертає увагу, що формулювання вказаного пункту у постанові суттєво відрізняється від дійсного змісту п.18.1 Правил, а саме - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, порушення даного пункту можливе лише за 2 умов: на нерегульованому пішохідному переході перебувають пішоходи; пішоходам може бути створена перешкода або небезпека. При цьому п.18.1 приписує правило зменшити швидкість або зупинитись водію, що наближається до переходу, на якому вже перебувають пішоходи, а не у разі наближення пішохода до переходу, як зазначено у постанові.

Апеляційний суд зазначає, що на підтвердження допущення позивачем вимог 18.1 ПДР України відповідач надав відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано події після зупинки позивача працівниками поліції, факт порушення не зафіксовано.

Також відповідачем надано відеозапис з камери міського ситуаційного центру, встановленої на вулиці Соборна у місті Вінниця. Слід зауважити, що ракурс зйомки камери не охоплює ту частину пішоходного переходу, з якої наближався пішохід. Разом з тим, з даного відеозапису не є можливим констатувати вказане порушення, адже відповідно до такого відеозапису на момент перетину переходу автомобілем позивача на пішохідному переході пішоход відсутній і зявляється у кадрі і на переході лише за деякий час після цього, тому автомобіль позивача не міг створити небезпеки чи перешкоди для пішохода.

Таким чином, колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем 10.10.2023 порушення вимог п.18.1 ПДР України, не підтверджується належними доказами, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови серії ЕАТ № 7913628 від 10.10.2023.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.