Справа № 520/27107/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

19 грудня 2023 р. Справа №520/27107/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України питання усунення позивачем недоліків в оформленні позову, виявлених після прийняття позову до розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про: 1) визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () щодо припинення виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячної доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () проводити доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», до пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визначену за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 у справі № 520/10095/22 у розмірі 80 % від грошового забезпечення, з індексацією цієї доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсії та заходи щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2022 році» ,-

встановив:

Ухвалою суду від 02.10.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку ст. 263 КАС України.

Після відкриття провадження судом було виявлено існування у спірних правовідносинах ознак звернення до суду із пропущенням 6-місячного строку, у зв`язку із чим ухвалою від 08.12.2023р. позовну заяву - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху. Встановлено, що способом усунення недоліків є подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску або уточненої позовної заяви в частині позовного періоду.

18.12.2023р. від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом з клопотанням про поновлення строку звернення до суду з посиланням на те, що про можливе порушення своїх прав позивач дізнався в квітні 2023 року після проведення перерахунку пенсії за рішенням суду, у зв`язку з чим, позивач звернувся до пенсійного органу з відповідною заявою та лише після отримання листа пенсійного органу від 18.07.2023р. позивач достовірно дізнався про порушення свого права. А тому, представник позивача просив суд рахувати строк звернення до суду з даним позовом із 18.07.2023р.

Вирішуючи питання дотримання строку звернення до суду із даним позовом, суд зазначає, що за змістом п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України кожен учасник суспільних відносин повинен забезпечити дотримання обов`язку вчинення процесуальних дій із захисту прав та інтересів у судовому порядку у строк, визначений відповідним процесуальним законом.

Строк звернення до суду у спорах з приводу пенсійного забезпечення громадян згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України складає шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виключенням із заведеного правила є випадок, унормований ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно з якою перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, положення ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» поширюються виключно на випадки перерахунків розмірів раніше вже призначених пенсій у зв`язку із підвищенням поточної винагороди діючого публічного службовця, непроведених (або неправильно проведених) саме за довідками про грошове забезпечення з вини терорганів системи Пенсійного фонду України або державного органу, який видає довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вказаний висновок сформовано в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Суд зауважує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 1140/2132/18.

Суд звертає увагу, що пенсію позивач отримує щомісяця, тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата (з першого до першого числа).

В постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 дійшла висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, а саме:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

За матеріалами справи судом встановлено, що з 01.07.2021р. по жовтень 2022р. заявнику була призначена та виплачувалась доплата до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 у сумі - 2.000,00грн.

У жовтні 2022 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2021 року по справі №520/23538/21 з 01.12.2019р. пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії заявника на підставі довідки від 08.07.2021 року.

Доплата у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 у зазначеному розрахунку участі не брала.

Отже, з 01.10.2022 року доплата у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 пенсійним органом не встановлено.

У позові заявником сформульована вимога немайнового характеру про спонукання пенсійного органу до проведення виплат за постановою КМУ від 14.07.2021р. №713, у той час як до суду позов було подано 27.09.2023 р.

Суд відмічає, що виплата доплати до пенсії громадянина у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 здійснюється безвідносно до довідки про поточне збільшене грошове забезпечення діючого публічного службовця.

У даному випадку підставою для вчинення органом публічної адміністрації відповідного управлінського волевиявлення є виключно приписи постанови КМУ від 14.07.2021 №713.

Тому на цей випадок не поширюється дія ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Разом з тим, отримання позивачем листа відповідача 18.07.2023р., на що посилається заявник, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Отже, з позовом про призначення спірної доплати позивач звернувся з пропуском строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Суд відзначає, що згідно з ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

У силу приписів ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуальної дії.

Постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 містить правовий висновок, згідно з яким причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

В ухвалі від 20.10.2022р. Великої Палати Верховного Суду від 20.10.2022р. у справі №9901/462/21 сформульовані правові позиції, у силу яких учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини про те, що про можливе порушення своїх прав позивач дізнався в квітні 2023 року після проведення перерахунку пенсії за рішенням суду, а достовірно дізнався про порушення свого права після отримання листа пенсійного органу від 18.07.2023р., не є тими поважними причинами, які носять об`єктивний характер, та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Водночас, позивачем не наведено жодних поважних та об`єктивних причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо призначення щомісячної спірної доплати ані з 01.07.2021 року, ані з 01.10.2022 року.

Строк на захист права на отримання виплати за пенсією у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 з 01.07.2021 року починав перебіг з моменту отримання виплати пенсії у серпні 2021р. і збіг не пізніше від 31.01.2022р., а з 01.10.2022 року - збіг не пізніше 30.04.2023р.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 27.09.2023р., та просив зобов`язати відповідача призначити щомісячну спірну доплату, при цьому початкового та кінцевого строку такої виплати позивачем зазначено не було.

Суд, враховуючи дату звернення позивача до суду, вважає, що позовні вимоги за період з 27.03.2023р. заявлені в межах передбаченого статтею 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що позов в частині позовних вимог за період як з 01.07.2021р. по 27.03.2023р., так і з 01.10.2022 року по 27.03.2023р. поданий поза межами строку звернення до суду, обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду заявником не подано, що згідно з ч.3 ст.121, ч.13 ст.171, п.7 ч.1 ст.240, п.8 ч.1 ст.240 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду у відповідній частині.

В частині позовних вимог з 27.03.2023р. суд дійшов висновку про продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-9, 12, 121-123, 160, 161, 169, 171, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,

ухвалив:

1. Визнати неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначені в заяві представника позивача від 18.12.2023р. про поновлення строку звернення до суду.

2. Заяву представника позивача від 18.12.2023р. про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

3. Позов в частині позовних вимог за період з 01.07.2021р. по 27.03.2023р. - залишити без розгляду.

4. Продовжити розгляд справи №520/27107/23 в частині позовних вимог з 27.03.2023р.

5. Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

6. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання; в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття.

Суддя О.В.Старосєльцева