Справа № 320/7118/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Войтович І.І.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Справа № 320/7118/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо незарахування до її страхового стажу періоду роботи в зоні відчуження ЧАЕС в полуторному розмірі з 01.12.1999 по 16.04.2012, як роботу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, відповідно до частини 1 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та невірному розрахунку загального страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати, з часу призначення пенсії, періоди роботи у зоні відчуження ЧАЕС з 01.12.1999 по 16.04.2012 до її страхового стажу в полуторному розмірі, як роботу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, на підставі довідок установленої форми, затверджених постановою Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань від 09.03.1988 №122 та постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області розрахувати загальний страховий стаж, відповідно до відомостей трудової книжки серія НОМЕР_1 від 07.02.1995 та довідок: № 31219 (№ 47-31219) від 22.07.2021 за період роботи з 01.12.1999 по 31.12.2009 та № 8148 (№ 47-8148) від 22.07.2021 за періоди роботи з 01.01.2010 по 16.04.2012, якими підтверджено роботу за шкідливими умовами праці за Списком № 1, який є не менш ніж 45 років 04 місяці 16 днів, та визначити понаднормативний стаж, відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, яким установлено умови стажу роботи для призначення пенсії для жінок - 15 років.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 стверджувала, що Відповідачем було непрпавильно розраховано її стаж роботи за Списком № 1, що призвело до невірного розрахунку її загального трудового стажу, індивідуального коефіцієнту стажу та понаднормативного стажу та, як наслідок, призводить до суттєвого зменшення загального і основного розміру пенсії.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року адміністративний позов задоволено в повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в наданих документах до суду та до Пенсійного фонду Позивачкою підтверджено загальний трудовий стаж 45 років 04 місяці 16 днів, який складається з календарного страхового стажу ОСОБА_2 , який становить 27 років 02 місяці 08 днів, додаткового пільгового стажу, який складає 06 років 02 місяці 08 днів та додатково зарахованих 12 років за кожний повний рік стажу на роботах за Списком №1 за ч. 3 ст. 24 Закону №1058-VІ.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що позовні вимоги до ГУ ПФУ у Київській області задоволенню не підлягають з огляду на те, що рішення про відмову у призначенні пенсії було винесено ГУ ПФУ у Львівській області.

Окрім того, Апелянт зазначає, що підстави для призначення пенсії Позивачці відсутні, оскільки положення Закону України " Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення пенсії.

Наполягає, що Позивачка матиме право на пенсійні виплати лише після досягнення нею відповідного віку.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2023 та від 17.11.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області 28.04.1998, проживає: АДРЕСА_1 .

15.07.2022 ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного органу із заявою та доданими до неї документами про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №02 від 22.07.2022 їй було відмовлено у призначенні вказаної пенсії.

Таке рішення Позивачка оскаржила до Київського окружного адміністративного суду, який рішенням від 12 грудня 2022 року у справі №320/7246/22 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №02 від 22.07.2022 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 з 15 липня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах, згідно із заявою від 15.07.2022 №1279.

Разом з тим, Позивачки, вважаючи, що Відповідачем було неправильно проведено обрахунок її загального трудового та страхового стажу, 11.01.2023 вона звернулась до ГУ ПФУ у Київській області із заявою про детальний розрахунок загального страхового та пільгового стажу за Списком № 1.

Листом № 1000-0216-8/12261 від 25.01.2023 Відповідачем надано роз`яснення про те, що станом на 15.07.2022 загальний трудовий стаж Позивачки становить - 38 років 06 місяців 14 днів, пільговий стаж з урахуванням кратності - 12 років 07 місяців 16 днів, зарахований згідно довідок про пільговий стаж роботи форми Ф-22 від 22.07.2022 №47-31219 та Додатку 5 від 22.07.2022 №47-8148 виданих Державним підприємством «Чорнобильська АЕС» за період роботи з 01.12.1999 по 31.12.2009 та з 01.01.2010 по 16.04.2012.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 07.02.1995 її загальний страховий стаж станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (15.07.2022) складає 27 років 02 місяці 08 днів.

До вказаного загального страхового стажу Позивачки за її трудовою книжкою входять спірні періоди роботи за Списком № 1.

У довідці Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» № 31219 (№ 47-31219) від 22.07.2021, виданою та сформованою за встановленою формою № 122, за період роботи з 01.12.1999 по 31.12.2009, вказано, що ОСОБА_1 була зайнята на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 № 1497-378 і постановою ЦК КПРС, Ради міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах згідно зі Списком № 1, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Зокрема, у вказаній довідці зазначено, що період роботи з 01.01.1988 до 01.01.2015 зараховується до стажу при визначенні пенсії у полуторному розмірі.

Таким чино, згідно з довідкою № 31219 стаж Позивачки за Списком № 1 становить - 10 років 01 місяць.

У довідці Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» №8148 (№47-8148) від 22.07.2021, вданою за період роботи з 01.01.2010 по 16.04.2012, установлено виконання ОСОБА_2 робіт за посадою у відділі капітального будівництва, економіста по договірній та претензійній роботі, що передбачена Списком № 1, розділом ХХІІ, підрозділом 1-22.1 ІГ постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 код КП 2441.2, за наказом ДСП ЧАЕС від 24.03.2011 №189 визначено трудовий стаж - 02 роки 03 місяці 16 днів, відповідно визначено в одинарному розмірі.

Згідно з наказом ДСП «Чорнобильська АЕС» № 952-к від 10.11.2010 ОСОБА_1 надано з 11.11.2010 по 21.01.2013 частково оплачувану відпустку по догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку.

Згідно з наказом ДСП «Чорнобильська АЕС» №254-к від 18.04.2012 з особового складу ОСОБА_1 приступила до роботи з 17.04.2012 на попередній посаді з попереднім умовами праці з виконанням робіт у зоні відчуження на умовах повного робочого часу.

Вважаючи, що пенсійний орган неправильно розрахував її стаж роботи за Списком № 1, що в наступному призвело до суттєвого зменшення розміру пенсії, Позивачка звернулася до суду з цим позовом.

8. Нормативно-правове обґрунтування

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1), постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, якою затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Постанова № 36), Переліком підприємств, установ і організацій зони відчуження, працівники, яких зайняті повний робочий день мають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженим наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 13.03.2012 № 576 (далі - Перелік № 576), Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 422 (далі - Порядок), Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У подальшому, Список № 1 доповнено позицією 22.1-1 г, якою передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах працівників, зайнятих повних робочий день у зоні відчуження на підприємствах, в установах і організаціях, перелік яких затверджений Міністерством надзвичайних ситуацій за погодженням з Міністерством праці та Міністерством охорони здоров`я (постанова Кабінету Міністрів України № 173 від 24.02.2010). Постанова передбачає, що визначеним цією постановою працівникам призначається пенсія за віком на пільгових умовах починаючи з 01.01.2010.

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, якщо сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Абзацом 2 статті 14 Закону № 1105-XIV визначено, що період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами соціального страхування, крім пенсій усіх видів (за винятком пенсії по інвалідності), включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

За ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», де встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 Порядку 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пунктах 3, 6 та 20 Порядку № 637.

Згідно ст. 56 Закону № 796-XII час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Пунктом 4 Постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС від 29.12.1987 року №1497-378 встановлено, що у період 1988-1990 років: час роботи робітників, задіяних на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення, зараховуються у полуторному розмірі в трудовий стаж та в стаж роботи, що дає право на пільгову пенсію по списку № 1, затвердженою Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Дію вказаної Постанови було пролонговано пунктом 1 Постанови Ради Міністрів СРСР № 1136 «Про продовження на 1991-1995 роки строку дії Постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР та ВЦРП від 29.12.1987 року № 1497».

За пунктом 2 Постанови КМ України «Про компенсації та пільги особам, які працюють на Чорнобильській АЕС і у зоні відчуження» від 29.02.1996 року № 250, пунктом 3 Постанови КМ України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів від 30.06.1998 року № 982, пунктом 3 Постанови КМ України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів» 07.02.2000 року № 223, пунктом 3 Постанови КМ України «Про доплати компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного (обов`язкового) відселення після повного відселення жителів» від 29.01.2003 року №137, абзацом 6 Постанови КМ України «Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження» № 571 від 27.04.2006 року, із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 05.12.2007 р. № 1400 «Про доповнення Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 571», абзацом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 із змінами, внесеними Постановою КМУ від 21.09.2011 № 984. Постанови КМУ від 29.12.2014 № 717 від 20.04.2016 № 297, робота у зоні відчуження ЧАЕС зараховується до трудового стажу у полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1).

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 р. № 920 Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній внесено до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, зміни, зокрема доповнено Порядок Додатком № 5, за яким передбачено складення довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи особи та виконання нею робіт на певній посаді, є трудова книжка.

10. Перевіряючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що загальний страховий стаж Позивачки станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії складає 27 років 02 місяці 08 днів, який включає в себе стаж по Списку №1 в одинарному обчисленні - 12 років 04 місяці 16 днів.

11. Водночас, законодавством також передбачено необхідність обчислення додаткового пільгового стажу, що вираховується із загального встановленого Позивачці стажу, визначеного в одинарному розмірі 12 років 04 місяці 16 днів із застосування полуторного розміру (кратності) (12 років 04 місяці 16 днів х 1,5 = 6 років 02 місяці 8 днів).

12. Крім того, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-VІ, до страхового стажу додатково підлягає зарахуванню 12 років, визначених за кожний повний рік стажу на роботах за Списком № 1, з урахуванням періоду частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною по досягнення нею трирічного віку, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідками.

13. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що загальний стаж Позивачки складає 45 років 04 місяці 16 днів (календарний стаж 27 років 02 місяці 08 днів + пільговий 06 років 02 місяці 08 днів + 12 років за ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-VІ).

14. З огляду на викладене та враховуючи обставини щодо відпрацювання ОСОБА_2 за Списком № 1 більше 15 років, як визначено в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», понаднормативний стаж Позивачки складає 30 років 04 місяці 15 днів, що відповідно підлягає врахуванню пенсійним органом при обчисленні та нарахуванні пенсії.

15. Доводи Апелянта про те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» не поширюються на Позивачку, оскільки вони застосовуються лише щодо осіб, які станом на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення пенсії, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та безпідставні.

16. Твердження Апелянта про те, що він є неналежним відповідачем, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії було ухвалено ГУ ПФУ у Львівській області, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі доводи не стосуються предмету розгляду в цій справі.

17. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги правові висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

18. Таким чином, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 242 КАС України.

19. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

20. Отже, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області підлягає залишенню без задоволення, а Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року - без змін.

21. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 20 грудня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк