Справа № 600/7968/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

20 грудня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/7968/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товаристваз обмеженою відповідальністю "Лужанський спиртовий завод" про забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лужанський спиртовий завод" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

20.12.2023 р. до суду надійшла від представника позивача заява про забезпечення позову, до його подання, шляхом заборони Державній податковій службі України та Головному управлінню Державної податкової служби у Чернівецькій області вживати дії щодо прийняття розпорядження про анулювання ліцензій ТОВ «Лужанський спиртовий завод» () на виробництво спирту етилового неденатурованого, реєстраційний номер: 00012 та на право оптової торгівлі спиртом етиловим, реєстраційний номер: 00008 до набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи приписи ст. 154 КАС України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву та перевіривши матеріали адміністративного позову, суд вважає, що у задоволенні заявленої представником позивача заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Відповідно до положення ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Крім того, суд наголошує, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суд звертає увагу, що заява позивача про забезпечення позову містить доводи щодо наміру подати до суду адміністративний позов про оскарження акту (довідки) перевірки від 02.12.2023 р. № 7565/Ж5/24-13-09-02-07/43993346. Однак, суд звертає увагу, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, оскільки він лише фіксує відповідні обставини, на підставі зазначеного акту не створюються відповідні правовідносини та не порушуються права позивача. Отже, такий акт як і дії по його складенню не підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства та оскарження такого акту не підпадає під судову юрисдикцію взагалі. Вказана правова відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 20.08.2020 р. у справі №808/2726/16, від 13.02.2020 р. у справі №560/495/19, від 17.11.2022 р. у справі № №826/5581/16. Таким чином, суд звертає увагу, що акт перевірки не може бути предметом оскарження в адміністративній справі.

Заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Державній податковій службі України та Головному управлінню Державної податкової служби у Чернівецькій області вживати дії щодо прийняття розпорядження про анулювання ліцензій ТОВ «Лужанський спиртовий завод» () на виробництво спирту етилового неденатурованого.

Разом з тим, у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Отже, забезпечення позову у вказаний спосіб, який обрав заявник не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд звертає увагу, що в акті (довідці) перевірки від 02.12.2023 р. № 7565/Ж5/24-13-09-02-07/43993346, зокрема зазначено, що перевіркою встановлено факт торгівлі необлікованим спиртом етиловим неденатурованим, проте не зазначено про те, яку саме санкцію запропоновано застосувати до суб`єкта перевірки.

Суд вважає, що наразі відсутнє розпорядження про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі спиртом етиловим, реєстраційний номер: 00008, а тому, заява ТОВ «Лужанський спиртовий завод» про забезпечення позову є передчасною. Суд наголошує, що до прийняття відповідного рішення контролюючим органом за результатами проведеної перевірки, відсутні підстави для вжиття задоволення забезпечення позову.

З вказаних підстав суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає вимогам п.5 ч. 3 ст. 151 КАС України, а тому не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 154, 248, 294, 295, 297 КАС України, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення складання.

Суддя Т.М. Брезіна