Справа № 149/3936/23
Суддя: Вергелес В. О.
Дата ухвалення: 2023-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3936/23
Провадження №2-а/149/44/23
Номер рядка звіту 140
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.12.2023 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участю секретаря Лисої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвича В"ячеслава Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до ГУНП у Вінницькій області, інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвича В.М. про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення від 11.10.2023 року серії БАД № 574617, винесеній інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвичем В.М., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. 121-3 КупАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.

Позов мотивовано тим, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Однак докази, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, під час винесення постанови поліцейським для ознайомлення надано не було, що свідчить про їх відсутність.

Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправним, у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 11.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідна правова позиція наведена, зокрема, в Постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №175/1982/16-а

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, інспектор Мусєвич В.М. проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Інспектором фактично, без розгляду справи, було прийнято рішення про накладення на позивача адміністративних стягнень про адміністративні правопорушення, що свідчить про упередженість та необ`єктивність при прийнятті рішення.

Вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки позивач транспортним засобом не керував, а тому інспектор не мав права вимагати документи щодо керування ним транспортним засобом та притягувати його до адміністративної відповідальності.

Просить також стягнути з ГУНП у Вінницькій області понесені судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду.

Про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався 21.11.2023 року в Хмільницькому міськрайорнному суді під час дослідження доказів при розгляді справи № 149/3277/23 за за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Як було встановлено в ході судового засідання, матеріали справи, як доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом, містять копію оскаржуваної постанови.

Зазначені обставини є поважними причинами для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засіданні

Відповідач - ГУНП у Вінницькій області надало відзив на адміністративний позов, яким просять відмовити у задоволенні позову, оскільки інспектор СРПП Хмільницького РВП Мусєвич В.М. діяв у законний спосіб, що підтверджено належними доказами.

Позивач та представник в судове засідання не з"явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача - ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач інспектор СРПП Хмільницького РВП Мусєвич В.М. в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвичем В.М. 11.10.2023 року винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення серії БАД № 574617, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. 121-3 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 11.10.2023 року о 17 год. 00 хв. в с. Білий Рукав по вулиці Шевченка керував транспортним засобом ЗАЗ державний реєстраційний знак НОМЕР_1 без полісу обов`язкового цивільного страхування відповідальності власників наземних т/з та без переднього д.н.з. , чим порушив п. 2.1 та п. 2.9В ПДР України.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Виходячи з вимог статей 72, 73 КАС України, а також ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", відповідно до якої поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху, має право застосувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, суд приймає як належний доказ відеодиск з відеозаписом обставин події, яка відбулася 11.10.2023 року.

Суд, шляхом відтворення в судовому засіданні, дослідив відеозапис, наданий відповідачами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 121-3 КУпАП.

Разом з тим, зі змісту доданого відеозапису неможливо встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним за обставин. вказаних у постанові. На відеозаписах відсутній момент самої зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції, а сам ОСОБА_1 неодноразово наголошує на тому, що транспортним засобом не керував у зв`язку з його несправністю.

Як визначено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також статтею 121-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Наданий суду відеозапис жодним чином не доводить обставини, викладені в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема факт керування ним транспортним засобом, а відповідно вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 121-3 КУпАП. Відповідачами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом за обставин викладених інспектором у постанові. З відтвореного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а знаходився на вулиці поряд з пошкодженим транспортним засобом. Тому дії інспектора СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвича В.М. щодо вимог до ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом, надати документи - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є протиправними, як і притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ст. 121-3 КУпАП.

Встановлені судом обставини виключають наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 121-3 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом, а тому постанова серії БАД № 574617, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. 121-3 КупАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень, є протиправною та підлягає скасуванню. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачами не виконано вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України щодо обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення. За частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП. Згідно з вимогами КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частина 1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245). Статтею 280 КУпАП передбачено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте наданим суду відеозаписом не зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвичем В.М. Фактично розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектром не проводився.

Разом з тим, відповідно до вимог частини другої статті 33 КУпАП, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАПу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до статті 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Разом з тим, інспектор Мусєвич В.М. проігнорував порядок встановлений КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Інспектором Масєвичем В.М. фактично, без розгляду справи, було прийнято рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем ГУНП у Вінницькій області не доведено перед судом правомірності прийнятого службовою особою відповідача процесуального рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Так як відповідачі не довели перед судом правомірності своїх рішень, не надали суду належних та допустимих доказів, якими доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 126, 121-3 КУпАП, то суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення (п.6 розділу 4 Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року).

Отже, зі змісту наведених норм законодавства вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі) може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суд повинен з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі № 953/2781/20.

З матералів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанова позивачу вручена не була, поштовим повідомленням на адресу позивача вона не направлялась.

Також позивачем доведено, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався 21.11.2023 року в Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області під час дослідження доказів при розгляді справи № 149/3277/23 за за ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. У матеріалах, як доказ керування ОСОБА_1 транспортним засобом, міститься копія оскаржуваної постанови.

Зазначені обставини є поважними причинами для поновлення позивачу строку звернення до суду.

Щодо розподілу судових витрат. Позивачем під час розгляду справи надано докази понесених ним судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 536,80 гривень. Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Суд, виходячи з того, що належним відповідачем у даній справі є ГУНП у Вінницькій області, то судові витрати у справі по сплаті судового збору необхідно стягнути з ГУНП у Вінницькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132-1,251,280,268 КУпАП, ст. ст. 1,2,72-77, 132,139,241-246,258-263,268,269, 286,293,297 КАС України, суд,- В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №574717 від 11.10.2023 року.

Позов ОСОБА_1 задовільнити. Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення БАД № 574617 від 11.10.2023 року, винесену інспектором СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвичем В"ячеславом Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень. Стягнути з Головного управління національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Вінницькій області, на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у розмірі 536,80 гривень. Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 : місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ;

відповідач: Головне управління національної поліції у Вінницькій області - місце знаходження - вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, ;

відповідач: інспектор СРПП Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Мусєвич В"ячеслав Миколайович, місце роботи - вул. Небесної Сотні, 47, м. Хмільник, Вінницька обл., 22000.

Суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС