Справа № 380/18527/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2023 рокусправа №380/18527/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» до Львівської митниці, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/400103/2 від 28.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на умовах контракту №HLF220715LTH придбав та ввіз на територію України товар. Митну вартість товару визначено позивачем за першим методом (за ціною договору). В підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару та обраного методу її визначення позивачем до декларації додано документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Вказані документи, на переконання позивача, не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, ціни та якості задекларованих товарів. Всупереч наведеному, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023. Позивач вважає таке рішення протиправним, відтак звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що документи, що були подані до митного оформлення, містили розбіжності та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо в рішенні про коригування митної вартості.

В спростування наведених відповідачем доводів, представником позивача подано відповідь на відзив.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 14.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 31.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд ухвалою від 22.09.2023 призначив справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 11.10.2023 заяву представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою суду від 19.12.2023 заяву представника відповідача про виклик свідка залишено без розгляду.

Представник позивача, присутній у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити.

Представник відповідача, що прибув у судове засідання, проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засідання 23.10.2023 суд задовольнив клопотання сторін про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

15 липня 2022 року між позивачем (ТОВ «ЛОАД-ТЕХ», Покупець) та компанією «Qingdao Hailifeng Rigging Co., Ltd» (Продавець) було укладено контракт №HLF220715LTH та підписано Специфікацію №7 від 31 березня 2023 року.

Відповідно до укладеної Специфікації, загальна сума поставки товару (Стрічки текстильні з синтетичних волокон (поліестер), ткані (не трикотажні) вузькі з плоским тканим пругом з двох сторін, пофарбовані, не ворсові, не пористі, не армовані, без підкладки: POLYESTER WEBBING FOR WEBBING SLING EN 1 492-1 "D" / Стрічка поліестерова для строп EN 1492-1 "D", Yellow ЗТ 90MM - 19120 0 м.) склала 40 916,80 доларів США. Загальна вага Товару (брутто) склала 27 860 кг.

Згідно п. 1 укладеного позивачем Контракту продавець зобов`язується продати і поставити Покупцеві продукцію власного виробництва, іменовану надалі «Товар», а Покупець згоден прийняти і оплатити Товари, що наводяться у міру потреби в окремих Специфікаціях, згідно із зазначеними в них даних, відповідно до умов даного Контракту.

Відповідно до п. 2 контракту ціна на Товар встановлюються в доларах США і вказані в специфікації на кожну поставку до цього Контракту. Ціни за цим Контрактом тверді і не підлягають зміні протягом терміну дії цього Контракту.

Загальна сума Контракту складається з сум кожної фактичної поставки за даним Контрактом.

Згідно п. З контракту оплата Товару повинна бути проведена в доларах США.

Оплата за даним Контрактом проводиться в наступному порядку (п. 3.3.1): Авансовий платіж в розмірі 100% загальної вартості товару по специфікації здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання Специфікації обома сторонами.

Відвантаження товару Продавець виконує протягом 60 (шестидесяти) днів після отримання повідомлення підтверджуючого банку про оплату Покупцем товару відповідно до п. 3.3.1. Датою відвантаження вважається дата штемпеля на товаросупровідних документах, т.е. дата передачі Товару перевізнику (п. 4.2). Відвантаження здійснюється на умовах FOB QINGDAO (назва порту відвантаження) у відповідності INCOTERMS 2000 Специфікаціям до Контракту (п. 4.3).

З метою здійснення митного оформлення товару до Львівської митниці 23.06.2023 декларантом позивача (ФОП ОСОБА_1 ) була подана електронна митна декларація №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023, в якій митну вартість товару визначено: за основним (першим) методом - за ціною Контракту, 40 916,80 дол. США.

Заявлена митна вартість товару складається з вартості товару зазначеному в інвойсі, специфікації до контракту 40 916,80 дол. США* 36,5686 грн (курс НБУ на дату подання декларації) = 1 496 270,09248 грн, та витрат на транспортування (перевезення поза межами державного кордону України) - 252 937,34 грн, та загальна сума складає: 1 749 207,43 грн. (графа 45 МД, п. 28 ДМВ)

До електронної митної декларації форми МД-2 додано наступні документи:

декларація митної вартості від 23.06.2023 до МД вн. №2522

пакувальний лист від 02.04.2023 б/н до інвойсу № HLF2110023LTH;

рахунок-фактура комерційний інвойс № HLF2110023LTH від 02.04.2023;

коносамент SZX230379078 від 09.04.2023;

міжнародна товаротранспортна накладна CMR 00001 №АС1318СН/ АС0259ХО від 20.06.2023;

міжнародна товаротранспортна накладна CMR 00001 № АС5676НІ/ AC4843XF від 20.06.2023;

сертифікати якості №С60066 від 28.04.2023;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4491237 від 20.06.2023;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4487924 від 02.06.2023;

довідка про транспортні витрати № 402510 від 20.06.2023;

специфікація № 7 від 31.03.2023 до контракту HLF220715LTH від 15.07.2022;

специфікація № 7-1 від 02.04.2023. до контракту HLF220715LTH від 15.07.2022;

специфікація № 7-2 від 02.04.2023 до контракту HLF220715LTH від 15.07.2022;

зовнішньоекономічний контракт HLF220715LTH від 15.07.2022 ;

договір на транспортно-експедиційні послуги з ТОВ «ЛАМАН ШИЛЛИНГ» №9266 від 21.10.2016;

договір доручення №150121 від 15.01.2021 з брокером ФОЛ ОСОБА_1 ;

договір на транспортно-експедиційні послуги №242511 від 02.02.2021;

договір на перевезення вантажів №969 від 06.08.2022;

копія митної декларації країни відправлення № 00283575.

Митним органом 23.06.2023 направлено позивачу до електронного кабінету електронний запит №2387786 в якому зазначено наступне « Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: 1 - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат. - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування».

Та запропоновано було протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару: - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад документів поданих до митного оформлення.

27.06.2023 представником позивача - декларантом на вищевказаний запит було надано відповідачу:

банківська квитанція від 30.05.2023 № 279 про сплату постачальнику товару «Qingdao Hailifeng Rigging Co. Ltd» 3a контрактом №HLF220715LTH від 15.07.2022 на суму 40 916,80 доларів США ;

акт звірки взаємних розрахунків від 23.06.2023 між Позивачем та Qingdao Hailifeng Rigging Co., Ltd за контрактом № HLF220715LTH від 15.07.2022;

інформаційний лист №405649 від 23.06.2023 ТОВ "ЛАМАН ШИЛІНГ";

лист Позивача №190-06 від 23.06.2023 щодо питання страхування та сплати транспортних витрат;

платіжна інструкція № від 21.06.2023;

договір №0220/2023 від 20.02.2023 про надання транспортно-експедиційних послуг між експедитором та польською компанією FENIKS CARGO SPOLKA Z ORGANIZOVANA ODPOWIEDZIALNOSCIA, яка організовувала морське перевезення та обробку вантажу у порту перевалки, та погрузку на вантажівки;

мастер коносамент № MEDUQB454567 від 09.04.2023, виданий судоплавною лінією, який за своєю суттю є договором морського перевезення;

прайс-лист б/н від 30.03.2023;

висновок про вартісні характеристики товару №123/245 від 22.06.2023;

переклад митної декларації країни відправника №00283575 від 22.06.2023;

заява (лист) декларанта позивача від 27.06.2023.

За результатами розгляду поданих документів відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/400103/2 від 28.06.2023.

Вважаючи такі картку відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ч. 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Перелік документів, що підтверджують митну вартість, передбачено ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

П.п. 1,2 ч. 5 ст. 54 МК України передбачено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відтак з аналізу вищезазначених норм випливає, що митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадках, передбачених ч.ч. 3,4 ст. 53 МК України, а саме якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари чи у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Разом з тим витребування митним органом додаткових документів має бути обґрунтоване конкретними обставинами та відомостями, які викликали сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом.

При цьому витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 05.02.2019 по справі № 820/1866/15, від 16.07.2020 по справі № 815/324/18.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту передбачені ст. 57 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Ч. 2 ст. 57 МК України передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Як випливає з матеріалів справи, митним брокером в інтересах позивача з метою декларування та митного оформлення товару подано митну декларацію №UA209140/2023/000497, митну вартість товару якою визначено за основним методом.

На підтвердження митної вартості позивачем подано такі документи: декларація митної вартості від 23.06.2023 до МД вн. №2522; пакувальний лист від 02.04.2023 б/н до інвойсу № HLF2110023LTH; рахунок-фактура комерційний інвойс № HLF2110023LTH від 02.04.2023; коносамент SZX230379078 від 09.04.2023; міжнародна товаротранспортна накладна CMR 00001 №АС1318СН/ АС0259ХО від 20.06.2023; міжнародна товаротранспортна накладна CMR 00001 № АС5676НІ/ AC4843XF від 20.06.2023; сертифікати якості №С60066 від 28.04.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4491237 від 20.06.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4487924 від 02.06.2023; довідка про транспортні витрати № 402510 від 20.06.2023; специфікація № 7 від 31.03.2023 до контракту HLF220715LTH від 15.07.2022; специфікація № 7-1 від 02.04.2023. до контракту HLF220715LTH від 15.07.2022; специфікація № 7-2 від 02.04.2023 до контракту HLF220715LTH від 15.07.2022; зовнішньоекономічний контракт HLF220715LTH від 15.07.2022; договір на транспортно-експедиційні послуги з ТОВ «ЛАМАН ШИЛЛИНГ» №9266 від 21.10.2016; договір доручення №150121 від 15.01.2021 з брокером ФОЛ ОСОБА_1 ; договір на транспортно-експедиційні послуги №242511 від 02.02.2021; договір на перевезення вантажів №969 від 06.08.2022; копія митної декларації країни відправлення №00283575.

Втім відповідач надіслав позивачу вимоги про надання додаткових документів.

Щодо наявності у відповідача правових підстав для надіслання вимог про надання додаткових документів, суд зазначає, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Натомість відповідач витребував документи, що вже були надані на підтвердження складових митної вартості (транспортні перевізні документи, банківські платіжні документи, тощо).

Суд також зазначає, що відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 29.01.2019 у справі №815/6827/17.

Отже, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

27.06.2023 представником позивача - декларантом на вищевказаний запит було надано відповідачу: банківська квитанція від 30.05.2023 №279 про сплату постачальнику товару «Qingdao Hailifeng Rigging Co. Ltd» 3a контрактом №HLF220715LTH від 15.07.2022 на суму 40 916,80 доларів США; акт звірки взаємних розрахунків від 23.06.2023 між Позивачем та Qingdao Hailifeng Rigging Co., Ltd за контрактом №HLF220715LTH від 15.07.2022; інформаційний лист №405649 від 23.06.2023 ТОВ "ЛАМАН ШИЛІНГ"; лист Позивача №190-06 від 23.06.2023 щодо питання страхування та сплати транспортних витрат; платіжна інструкція № від 21.06.2023; договір №0220/2023 від 20.02.2023 про надання транспортно-експедиційних послуг між експедитором та польською компанією FENIKS CARGO SPOLKA Z ORGANIZOVANA ODPOWIEDZIALNOSCIA, яка організовувала морське перевезення та обробку вантажу у порту перевалки, та погрузку на вантажівки; мастер коносамент № MEDUQB454567 від 09.04.2023, виданий судоплавною лінією, який за своєю суттю є договором морського перевезення; прайс-лист б/н від 30.03.2023; висновок про вартісні характеристики товару №123/245 від 22.06.2023; переклад митної декларації країни відправника №00283575 від 22.06.2023; заява (лист) декларанта позивача від 27.06.2023.

За результатами розгляду поданих документів відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/400103/2 від 28.06.2023.

Надаючи оцінку обставинам, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.

Так, у спірному рішенні відповідач вказує, що згідно п.4.1.2. договору експедиційного обслуговування, оплата послуг експедитора відбувається при наявності письмового підтвердження клієнтом вартості послуг, проте такі документи до митного оформлення не надані.

З цього приводу суд зазначає, що МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження вартості послуг експедитора декларантом було надано відповідачу транспортні (перевізні) документи, а саме: договір на транспортно-експедиційні послуги з ТОВ «ЛАМАН ШИЛЛИНГ» №9266, договір на транспортно-експедиційні послуги №242511 від 02.02.2021, договір на перевезення вантажів №969 від 06.08.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4491237 від 20.06.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.06.2023 №LS-4487924, довідка про транспортні витрати № 402510 від 20.06.2023.

Відтак, позивачем надано достатньо документів, з яких можна встановити вартість витрат на перевезення товару.

Крім того, відповідач покликається на те, що у платіжному дорученні відсутні реквізити комерційного інвойсу, що унеможливлює ідентифікацію платежу.

Притім, суд зауважує, що відповідачем не конкретизовано реквізити платіжного доручення, яке, на його думку, викликало сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом.

Натомість позивачем стосовно сплати транспортних виплат подано платіжну інструкцію № від 21.06.2023 на суму 155 332,70 грн із зазначенням призначення платежу «за послуги згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4487924 від 02.06.2023», а також лист №190-06 від 23.06.2023, яким повідомлено, що послуги на наземну частину перевезення на суму 215 813,04 грн ще не сплачено. Разом з листом №190-06 від 23.06.2023 стосовно оплати за товар відповідачу була надана банківська квитанція від 30.05.2023 №279 про сплату постачальнику товару «Qingdao Hailifeng Rigging Co. Ltd» за контрактом №HLF220715LTH від 15.07.2022 на суму 40 916,80 доларів США.

Отже покликання відповідача на неможливість ідентифікувати платіж є необґрунтованим.

Інші твердження відповідача, зокрема щодо порушення позивачем умов щодо термінів оплати товару, що повинно було зумовити накладення штрафу на позивача, щодо включення витрат за навантаження і розвантаження до митної вартості, суд не бере до уваги, оскільки такі не зазначені у оскаржуваному рішення, а відтак не слугували підставою для його прийняття.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що при проходженні митного контролю позивачем подано достатньо документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються). Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

Відповідач, в свою чергу, не обґрунтував те, відсутність якої інформації чи розбіжність яких відомостей перешкоджає підтвердженню митної вартості товарів згідно з поданою позивачем митною декларацією №UA209140/2023/000497.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової інформації ЄАІС у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Проте, у оскаржуваному рішенні крім номеру та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не наведено.

Отже, встановлені судом обставини справи свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості шляхом прийняття рішення про коригування митної вартості №UA209000/2023/400103/2 від 28.06.2023 є необґрунтованим.

А тому, як наслідок, вищезазначене рішення відповідача про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що картка відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не має самостійних юридичних підстав прийняття, а є документом, який приймається виключно у зв`язку з прийняттям рішень про коригування митної вартості, а тому суд дійшов висновку щодо наявність підстав для скасування також і картки відмови в прийнятті митної декларації №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.09.2020 у справі №400/3133/18.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, тоді як відповідач всупереч встановленому ч. 1 ст. 77 КАС України обов`язку доказування правомірності рішення про коригування митної вартості та карти відмови не довів, а відтак останні підлягають скасуванню, а позов задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як випливає з матеріалів справи, позивам під час звернення до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 11250,40 грн. Саме таку суму судового збору слід стягнути на корить позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації №UA209140/2023/000497 від 28.06.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/400103/2 від 28.06.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» 11250,40 грн (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛОАД-ТЕХ» (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 76/2; ).

Відповідач: Львівська митниця (79000, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 1; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна