Справа № 140/16753/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року ЛуцькСправа № 140/16753/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СПАНРАЙЗ" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю СПАНРАЙЗ" (далі - ТОВ СПАНРАЙЗ") звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року.

В обґрунтування позову позивач вказав, що метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 23 травня 2023 року декларантом позивача в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA59U8, з описом товару "нетканий матеріал спанлейс…..", де в графі 42 вказано ціну товару у розмірі 26624,97 дол. США та застосовано 1 метод визначення митної вартості товару за ціною контракту. Митна вартість (з урахуванням витрат на транспортування товару у розмірі 820,38 дол. США) становить 1003637,88 грн (еквівалентно 27445,35 дол. США дол. США - графа 45 МД).

Однак, відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю та прийняв рішення №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року про коригування митної вартості товарів, яким визначив митну вартість товару за резервним 6 методом у розмірі 39650,76 дол. США. При цьому, митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи, не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та наявні розбіжності.

Позивач вважає рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №23UA59U8 від 23 травня 2023 року митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які підтверджують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Відсутність у поданих документах усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та наявність в цих документах розбіжностей є надуманою відповідачем обставиною, яка не могла бути підставою для витребування додаткових документів.

Вказуючи у повідомленні декларанту на відсутність усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним ним методом, відповідач при цьому не конкретизував, яких саме даних йому недостатньо для визначення митної вартості в означений спосіб.

Вважає безпідставним посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що числове значення, зазначене в декларації країни відправлення №23PL331020E0481935 від 18 травня 2023 року 113675 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 18 травня 2023 року №2023/EE-0000264 - 26624,97 дол. США /110504,28 PLN», оскільки митна

декларація країни відправлення не передбачена частиною 2 ст. 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість, а відтак не є первинним документом що надається до митного органу для підтвердження такої вартості.

Стосовно твердження відповідача у спірному рішенні, що згідно п. 2 контракту №PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року передбачено подання проформи-інвойса у якому вказуються умови оплати, однак такий не було подано до митного оформлення, зазначає, що сам по собі факт неподання документів не свідчить, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). Оскільки товар є об`єктом купівлі-продажу, позивачем до митної декларації було надано інвойс, а тому посилання митного органу на необхідність подання проформи-інвойсу, є безпідставним.

Стосовно твердження відповідача у спірному рішенні, що прайс-лист від 18 травня 2023 року повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, зазначає, що прайс-лист не передбачений частиною 2 ст. 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість товару.

Крім того, на думку позивача, у спірному рішенні відповідач безпідставно покликається на те, що договір про надання транспортно-експедиційних витрат №160523-1 від 16 травня 2023 року містить інформацію щодо надання експедиційних послуг, однак в рахунку №Счт-00000005 від 18 травня 2023 року відсутня інформація щодо цих витрат, оскільки митному органу було надано довідку транспортно-експедиційних витрат від 18 травня 2023 року, яка є допустимим доказом на підтвердження таких витрат.

На думку позивача, рішення про коригування митної вартості товару відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, та в порушення положень статті 55 МК України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових заявленої декларантом митної вартості. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, як наслідок безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості імпортованого товару. Висновки митного органу ґрунтуються на безпідставних доводах про наявність розбіжностей у поданих документах та про наявність сумнівів щодо повноти визначення митної вартості імпортованого товару. Позивач вважає, що подані документи не містили розбіжностей, а всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, що сплачена за товар, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 12 липня 2023 року відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД №23UA59U8 від 23 травня 2023 року, відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику. Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та наявні розбіжності:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення №23PL331020E0481935 від 18 травня 2023 року - 113675 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 18 травня 2023 року №2023/EE-0000264 - 26624,97 дол. США /110504,28 PLN;

- згідно п. 2 контракту № PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року передбачено подання проформи-інвойса, однак вона не подана до митного оформлення, умови оплати вказуються в проформах-інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями №Ц-302 від 11 квітня 2023 року не стосується даної поставки;

- прайс-лист від 18 травня 2023 року повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу;

- договір про надання транспортно-експедиційних витрат № 160523-1 від 16 травня 2023 року містить інформацію щодо надання експедиційних послуг, однак в рахунку №Счт-00000005 від 18 травня 2023 року відсутня інформація щодо цих витрат.

Встановлені розбіжності є достатньою підставою для виникнення сумнівів у достовірності наданих документів та правильності визначення декларантом заявленої митної вартості товару за першим методом.

З огляду на вищевказане, у зв`язку із наявністю розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні документи; інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Декларантом на вимогу митниці надано: повідомлення про фактичний вивіз товару від 18 травня 2023 року; лист про переробку товару №161 від 24 травня 2023 року; лист б/н від 24 травня 2023 року; лист б/н від 24 травня 2023 року; повідомлення про фактичний вивіз товару від 18 травня 2023 року містить інформацію щодо вартості 26624,97 USD. Листом від 24 травня 2023 року №б/н декларантом повідомлено про відсутність інших додаткових документів.

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи ненадання декларантом усіх документів згідно з переліком, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року, у якому митну вартість товару визначено за резервним методом згідно з статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС наявної у митного органу: товару №1 за МД №UA110170/2023/000669 від 28 лютого 2023 року на рівні 4,98 дол. США/кг.

З наведених підстав відповідач вважає, що рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року є правомірним, обґрунтованим та винесеним відповідно до вимог чинного законодавства, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Окрім того, заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Вважає, що вказані позивачем витрати на правничу допомогу є неспівмірними із даною справою, а їх сума - необґрунтованою. Зазначає, що відповідно до акту прийому наданих послуг від 12 червня 2023 року на виконання вимог договору про надання правової допомоги №325-МВ адвокатським бюро «Повразюк та Партнери», надано наступні види послуг: підготовлено позовну заяву до суду, щодо оскарження рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року. Проте із наданих суду документів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу не можливо встановити, які саме дії виконував адвокат при підготовці позовної заяви та супроводження справи в суді, оскільки, не надано доказів на підтвердження того, які саме послуги були виконанні адвокатом, обсягу фактично наданих послуг, кількість витраченого адвокатом часу на надання відповідних послуг.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

06 лютого 2023 року між ТОВ СПАНРАЙЗ" (покупець) та фірмою "LENTEX" Spolka Akcyjna (Польща, продавець) було укладено контракт №PL/150122050/2023-0071, за умовами якого останній продає, а покупець приймає та оплачує товар: неткані матеріали, в асортименті, кількості та цінах, відповідно до інвойсів, виставлених продавцем на кожну партію товару, на умовах, зазначених у цьому контракті. Кожна партія товару замовляється покупцем відповідно до п. 5 контракту та підтверджується продавцем шляхом виставляння проформи-інвойса (п.п. 2.1.-2.2. контракту) (а.с.30-41).

Відповідно до п. 3.1.-3.2. контракту ціна на товар встановлюється в інвойсах, що виставляються на кожну партію товару, відповідно до цього контракту. Ціни вказуються у дол. США. Повна вартість контракту складає 1000000,00 дол. США.

Відповідно до п. 4.1.-4.2.,4.4.,4.6. контракту оплата за товар проводиться шляхом перерахування коштів покупцем на розрахунковий рахунок продавця на умовах 60 денного відстрочення платежу від дня відвантаження товару зі складу продавця. Підтвердженням платежу є копія SWIFT-повідомлення банку покупця. Платіж здійснюється в дол. США. Датою здійснення платежу сторони приймають дату зарахування коштів на банківський рахунок покупця.

Відповідно до п. 5.1. контракту продавець поставляє товар покупцеві на умовах FCA Інкотермс-2010: Люблінець, Польща.

23 травня 2023 року декларантом позивача в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA59U8 з описом товару: Нетканий матеріал спанлейс, виготовлений за технологією гідрозплетіння штучних та синтетичних волокон, з поверхневою щільністю понад 25г/м2, але не більш як 70г/м2, без покриття, недубльований, не просочений, в рулонах: UNCOATED SPUNLACE NONWOVENS (50VI/50PES) 120-A045-160-260-KG сорт 1 щільність - 45г/м2, гладкий, білий, поздовжньо-поперечне укладання волокон, (1,6м х 1900м) - 1081,00кг/8 рулонів; UNCOATED SPUNLACE NONWOVENS (50VI/50PES) 124-A045-151-260-KE сорт 1 щільність - 45г/м2, сітка, білий, поздовжньо-поперечне укладання волокон, (1,51м х 1650м) - 1792,00кг/16 рулонів; UNCOATED SPUNLACE NONWOVENS (50VI/50PES) 124-A045-160-260-KE сорт 1 щільність - 45г/м2, сітка, білий, поздовжньо-поперечне укладання волокон, (1,6м х 1650м) - 1298,00кг/11 рулонів; UNCOATED SPUNLACE NONWOVENS (50VI/50PES) 127-A045-070-260-KB сорт 1 щільність - 45г/м2, сітка, білий, поздовжньо-поперечне укладання волокон, (0,7м х 1500м) - 188,00кг/4 рулона; UNCOATED SPUNLACE NONWOVENS (50VI/50PES) 127-A045-151-260-KB сорт 1 щільність - 45г/м2, сітка, білий, поздовжньо-поперечне укладання волокон, (1,51м х 1400м) - 1576,00кг/17 рулонів; UNCOATED SPUNLACE NONWOVENS (50VI/50PES) 127-A045-160-260-KB сорт 1 щільність - 45г/м2, сітка, білий, поздовжньо-поперечне укладання волокон, (1,6м х 1300м) - 2046,00кг/22 рулона. Торговельна марка - LENTEX Виробник- "LENTEX" Spolka Akcyjna. Країна виробництва- PL, де в графі 42 МД вказано ціну товару у розмірі 26624,97 дол. США. В графі 45 зазначено митну вартість товару (з урахуванням витрат на транспортування товару у розмірі 820,38 дол. США) в сумі 1003637,88 грн (еквівалентно 27445,35 дол. США), яку визначено за 1 методом визначення митної вартості товару за ціною контракту (а.с.49 50).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з МД декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) №PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 18 травня 2023 року №2023/ЕЕ-0000264; автотранспортні накладні (CMR) №887840 від 18 травня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 18 травня 2023 року №PL/MF/AТ 0037163; акт про проведення огляду товару №23UA55U4 від 22 травня 2023 року; податкові накладні від 17 листопада 2022 року №132, від 23 грудня 2022 року №203, від 02 березня 2023 року №241; договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг при перевезеннях вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 18 вересня 2017 року №247; договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг при перевезеннях вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 16 травня 2023 року №160523-1; прайс-лист виробника товару від 18 травня 2023 року №б/н; рахунок про надання транспортного-експедиційних послуг №Счт-00000005 від 18 травня 2023 року; довідку про транспортні витрати на перевезення від 18 травня 2023 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією, від 11 квітня 2023 року №Ц-302; копію митної декларації країни відправлення 23PL331020E0481935 від 18 травня 2023 року; МД №22UA44U7 від 27 грудня 202 року, МД №23UA23U1 від 11 квітня 2023 року, МД №UA100390/2022/400356 від 17 січня 2023 року; лист отримувача від 19 травня 2023 року №157 (а.с.105-146,158-166,168-172).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах, в електронному повідомленні декларанту згідно з статтями 53 та 54 МК України у 10-ти денний термін запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; транспортні документи; інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта (а.с.147).

Декларантом на вимогу митниці надано: повідомлення про фактичний вивіз товару від 18 травня 2023 року, що містить інформацію щодо вартості 26624,97 USD; лист про переробку товару №161 від 24 травня 2023 року; лист б/н від 24 травня 2023 року; лист б/н від 24 травня 2023 року. Листом від 24 травня 2023 року №б/н декларантом повідомлено про відсутність інших додаткових документів (а.с.152,173).

24 травня 2023 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000325/2 (а.с.53-54).

Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, зокрема:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення №23PL331020E0481935 від 18 травня 2023 року - 113675 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 18 травня 2023 року №2023/EE-0000264 - 26624,97 дол. США /110504,28 PLN;

- згідно п. 2 контракту №PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року передбачено подання проформи-інвойса, однак вона не подана до митного оформлення, умови оплати вказуються в проформах-інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями №Ц-302 від 11 квітня 2023 року не стосується даної поставки;

- прайс-лист від 18 травня 2023 року повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу;

- договір про надання транспортно-експедиційних витрат № 160523-1 від 16 травня 2023 року містить інформацію щодо надання експедиційних послуг, однак в рахунку №Счт-00000005 від 18 травня 2023 року відсутня інформація щодо цих витрат.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» на підставі цінової інформації ЄАІС наявної у митного органу: товару №1 за МД №UA110170/2023/000669 від 28 лютого 2023 року на рівні 4,98 дол. США/кг.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видачі картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001746 24 травня 2023 року (а.с.55-56).

Випуск у вільний обіг транспортного засобу здійснено за МД №23UA35U0 від 25 травня 2023 року із застосуванням положень частини 7 статті 55 МК України (а.с.58-59).

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару "нетканий матеріал спанлейс…..", за МД №23UA59U8 від 23 травня 2023 року, щодо якого проведено коригування митної вартості) за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) ТОВ СПАНРАЙЗ" подало разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактуру (інвойс); документи, що підтверджують надання послуг з транспортування).

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На переконання суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості за першим (основним) методом. Так, зовнішньоекономічний контракт №PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року, укладений між ТОВ СПАНРАЙЗ" (покупець) та фірмою "LENTEX" Spolka Akcyjna (Польща, продавець), містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунок-фактура (інвойс) від 18 травня 2023 року №2023/ЕЕ-0000264 визначає вартість товару 26624,97 дол. США (а.с.30-44).

Пункт 4 частини другої статті 53 МК України зобов`язує декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено. Разом з тим, відповідно до підпункту 4.1. контракту №PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року оплата за товар проводиться шляхом перерахування коштів покупцем на розрахунковий рахунок продавця на умовах 60 денного відстрочення платежу від дня відвантаження товару зі складу продавця. Таким чином, на момент митного оформлення товару, у позивача був відсутній обов`язок надання банківських платіжних документів щодо оплати оцінюваного товару.

Додатково позивачем було надано повідомлення про фактичний вивіз товару від 18 травня 2023 року, що містить інформацію щодо вартості товару 26624,97 USD; лист про переробку товару №161 від 24 травня 2023 року; лист б/н від 24 травня 2023 року; лист б/н від 24 травня 2023 року.

Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Вказана в МД №23UA59U8 від 23 травня 2023 року ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) від 18 травня 2023 року №2023/ЕЕ-0000264, наданому позивачем для підтвердження митної вартості товару та становить 26624,97 дол. США.

Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару, щодо якого здійснено коригування митної вартості становить 26624,97 дол. США. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містили.

Окрім того, декларантом на підтвердження ціни товару №1, митному органу було надано комерційну пропозицію продавця "LENTEX" Spolka Akcyjna (Польща, прайс-лист виробника товару від 18 травня 2023 року №б/н, з якої вбачається, що ціна товару "нетканий матеріал спанлейс" в асортименті відповідає ціні зазначеній в рахунку-фактурі (інвойсі) в рахунку-фактурі (інвойсі) від 18 травня 2023 року №2023/ЕЕ-0000264 (а.с.43,126).

Згідно пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 5.1. контракту №PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року продавець поставляє товар покупцеві на умовах FCA Інкотермс-2010: Люблінець, Польща.

Умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Від обраного місця залежить і розподіл між сторонами ризиків і витрат, оскільки саме в цей момент вони переходять від продавця до покупця.

Митна вартість товару, поставка якого здійснювалася на умовах FCA, окрім фактурної вартості включає витрати на транспортування оцінюваних товарів до митної території України, що відповідає пункту 6 частини 10 статті 58 МК України.

На підтвердження вартості витрат на транспортування товару митному органу було надано: договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг при перевезеннях вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 18 вересня 2017 року №247 укладений між ТОВ АС-Транс брок (перевізник) та ТОВ СПАНРАЙЗ" (замовник) (за цим договором замовник доручає, а перевізник приймає на себе перевезення чи організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом від свого імені, але за дорученням замовника та за рахунок останнього. Відповідно до пункту 2.7 договору підтвердженням факту надання послуг є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка (CMR при міжнародному перевезенні вантажів або товарно-транспортна накладна при перевезенні вантажів територією України); договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг при перевезеннях вантажів у міжнародному сполученні та по території України від 16 травня 2023 року №160523-1, укладений між ТОВ АС-Транс брок (експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) (за цим договором експедитор, діючи в інтересах та за кошти замовника залучає для перевезення вантажів автомобільним транспортом, доставляючи заявлені експедитором вантажі у пункт призначення); рахунок про надання транспортного-експедиційних послуг №Счт-00000005 від 18 травня 2023 року на суму 70000,00 грн; довідку про транспортні витрати на перевезення від 18 травня 2023 року на суму 70000,00 грн, відповідно до яких витрати по доставці товару за маршрутом: Lubliniec (Польща) Korczowa (кордон Польща Україна) становлять 30000,00 грн, Краковець (кордон Польща Україна) м. Васильків, Київська область становлять 40000,00 грн. При цьому, вартість витрат на перевезення товару, яка включена до митної вартості товару складає 30000,00 грн, що еквівалентно 820,38 дол. США (витрати з перевезення вантажу з порту завантаження до кордону України) (а.с.127-135,140-143).

З вищенаведеного слідує, що визначена у митній декларації №23UA59U8 від 23 травня 2023 року митна вартість товару у розмірі 1003637,88 грн (еквівалентно 27445,35 дол. США), включає вартість товару (26624,97 дол. США) і вартість витрат на транспортування товару до кордону України (820,38 дол. США), та підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом.

Вказані документи надавались Волинській митниці, а тому у відповідача була можливість для перевірки складових митної вартості товару, вказаної декларантом у митній декларації №23UA59U8 від 23 травня 2023 року.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що числове значення, зазначене в декларації країни відправлення №23PL331020E0481935 від 18 травня 2023 року 113675 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку фактурі від 18 травня 2023 року №2023/EE-0000264 - 26624,97 дол. США /110504,28 PLN», оскільки статистична вартість у митній декларації країни відправлення 23PL331020E0481935 від 18 травня 2023 року визначена у польських злотих (з урахуванням курсової різниці).

Поряд з тим окремі недоліки у заповненні декларації країни відправлення не можуть бути підставою для відмови в митному оформленні товару за ціною контракту, якщо така підтверджена сукупністю інших доказів.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Тож будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації, конвертованої в іншу валюту, ніж та, що визначена контрактом і у якій позивач здійснювала оплату товару, у цьому разі обумовлена застосуванням курсу валют, а не заниженням ціни товару згідно з первинними документами, виданими продавцем.

Суд зазначає, що статтею 53 МК України визначений перелік документів, які подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і у такому переліку митна декларація країни відправлення не передбачена, а відтак не є первинним документом що надається до митного органу для підтвердження такої вартості.

Стосовно твердження відповідача у спірному рішенні, що згідно п. 2 контракту №PL/150122050/2023-0071 від 06 лютого 2023 року передбачено подання проформи-інвойса у якому вказуються умови оплати, однак такий не було подано до митного оформлення, суд зазначає, що сам по собі факт неподання документів не свідчить, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є рахунок-фактура (інвойс).

Стосовно твердження відповідача у спірному рішенні, що прайс-лист від 18 травня 2023 року повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу, суд зазначає, що прайс-лист не передбачений частиною 2 ст. 53 МК України, як документ, що підтверджує митну вартість товару.

Крім того, на думку суду, у спірному рішенні відповідач безпідставно покликається на те, що договір про надання транспортно-експедиційних витрат №160523-1 від 16 травня 2023 року містить інформацію щодо надання експедиційних послуг, однак в рахунку №Счт-00000005 від 18 травня 2023 року відсутня інформація щодо цих витрат, оскільки митному органу було надано довідку транспортно-експедиційних витрат від 18 травня 2023 року, яка є допустимим доказом на підтвердження таких витрат.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару "нетканий матеріал спанлейс…..", визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення. А Волинською митницею не обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного товару "нетканий матеріал спанлейс…..",.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд зазначає, що вимога митного органу про надання виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Водночас, на думку суду, у своєму рішенні про коригування митної вартості відповідач аргументовано не довів, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. При цьому ненадання декларантом запитуваних митницею документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування іншого методу визначення митної вартості.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що надані до митного оформлення товару документи не містять числових розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару.

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28.05.2019 в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Не наведення митницею в рішеннях про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару, передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товару визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази ЄАІС Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав цінову інформацію наявну в митного органу та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Однак суд зазначає, що сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому суд враховує, що вартість аналогічних чи подібних товарів може істотно відрізнятись з огляду на технічний стан товару, умови поставки (оптова/роздрібна ціна) тощо.

Також відповідач залишив поза увагою ту обставину, що позивач неодноразово ввозив на митну території України товар, придбаний безпосередньо у виробника, про що до митного оформлення надавалися МД №22UA44U7 від 27 грудня 202 року, МД №23UA23U1 від 11 квітня 2023 року, МД №UA100390/2022/400356 від 17 січня 2023 року (а.с.169-172), у яких митна вартість визначена за основним методом.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На переконання суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України установлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2147,20 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії таких документів: договору про надання правничої допомоги від 24 травня 2023 року №325-МВ, укладеного між Адвокатським бюро Повразюк та партнери (далі - Адвокатське бюро) та ТОВ СПАНРАЙЗ" (а.с.60-62), акта (звіту) прийому наданих послуг від 12 червня 2023 року (а.с.63), платіжної інструкції від 13 червня 2023 року №486 на суму 10000,00 грн (а.с.37).

Так відповідно до акта (звіту) прийому наданих послуг від 12 червня 2023 року Адвокатським бюро надано послуги з підготовки позовної заяви до адміністративного суду щодо оскарження рішення Волинської митниці №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року, а їх вартість становить 10000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов заперечив щодо стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю із категорією справи і предметом позову, а також вважає, що акт (звіт) прийому наданих послуг не містить відомостей щодо конкретних дій, вчинених адвокатом, та про час, витрачений для надання відповідних послуг.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, суд зазначає, що предметом позову є рішення про коригування митної вартості, яке складено за наслідками митного декларування однієї партії товарів; спірні правовідносини регулюються нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню, не передбачають; ця справа є справою незначної складності.

Виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, та заперечення відповідача справедливим буде відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Звертаючись до суду, позивач з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI Про судовий збір при поданні позову в електронній формі сплатив судовий збір у сумі 2147,20 грн (із застосуванням коефіцієнта пониження розміру ставки судового збору), що підтверджується платіжною інструкцією від 12 червня 2023 року №178 (а.с.21).

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю СПАНРАЙЗ" до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000325/2 від 24 травня 2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СПАНРАЙЗ" за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у сумі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю СПАНРАЙЗ" (03191, місто Київ, вулиця Луценка Дмитра, будинок 15, ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, буд. 13, ).

Суддя Т.М. Димарчук